Pentru a atinge obiectivele programului de protecție a climei pentru 2030, guvernul german dorește să
impulsioneze rapid extinderea energiei eoliene offshore.
În acest context, în Marea Nordului au fost și sunt construite parcuri eoliene offshore,
adică turbine eoliene amplasate în largul coastei.
De exemplu, există un parc eolian offshore la 33 km de insula Norderney, cu aproape 100 de turbine eoliene,
fiecare dintre acestea având o înălțime de 125 m și cântărind aproximativ 1 000 de tone.
Pentru a transporta energia eoliană de la parcurile eoliene offshore la continent, mai multe insule din
Frisia de Est - inclusiv Norderney, Baltrum și Langeoog - sunt literalmente străpunse.
Acest lucru se datorează faptului că forajul orizontal va fi utilizat pentru a fora prin insule la o adâncime de
câțiva metri pentru a "trage" cabluri electrice pe sub insulă.
Un coridor de 15 metri lățime este planificat pentru acest lucru pe Baltrum, care cu siguranță nu
va face structura insulei nisipoase mai stabilă.
Următoarea furtună ar putea avea un impact devastator.
Insularii se tem, de asemenea, că lentila subterană de apă dulce, care este importantă pentru aprovizionarea
cu apă potabilă, ar putea fi deteriorată de foraj.
Acest obiectiv este foarte sensibil. Alimentarea cu apă nu ar mai fi garantată, iar insulele ar deveni practic nelocuibile.
Baltrum singur este conectat la continent printr-o conductă de apă.
Așadar, cum arată electricitatea "verde" în practică?
Numeroase mașini, vehicule și materiale de construcție sunt depozitate în prezent (începând din iunie 2025)
pe plaja estică din Baltrum, unde păsările de țărm rare puteau să se reproducă nestingherite.
În plus, nave mari de foraj sunt ancorate în Marea Wadden. Acesta este doar începutul.
Când toate lucrările de construcție necesare vor fi finalizate, undeva după 2030, cu o tăiere îngrozitoare
a naturii, energia electrică va fi canalizată din Marea Nordului către sudul Germaniei.
În timp ce așa-numiții activiști pentru protecția climei nu protestează pentru protejarea mediului, militanții "Vinerea
pentru viitor" protestează vehement față de proiectul de forare în largul insulei Borkum din
Marea Nordului pentru a extrage gaze naturale.
Accentul se pune aici pe protecția Mării Wadden și pe obiectivul european de readucere a mediului marin la o stare bună.
De ce aceste obiective nu se aplică și construcției de turbine eoliene offshore?
Dar cel puțin această electricitate este cu adevărat "verde"?
În teorie, turbinele eoliene offshore ar trebui să poată produce de două ori mai multă energie
electrică decât turbinele comparabile de pe uscat.
Cu toate acestea, rotoarele sunt imobilizate atunci când vântul este adesea prea puternic, precum și din cauza
aerului marin sărat agresiv, ceea ce duce la costuri de întreținere și reparații semnificativ mai mari.
La aceasta se adaugă pierderile mari de energie la transportul electricității pe distanțe atât de mari:
La fiecare 100 km de linie se pierde un procent din putere.
Aceasta ar însemna o pierdere de până la zece procente până când energia electrică ajunge în sud.
Portalul "Baltrum-Online" continuă să furnizeze informații:
"Vor trece ani buni până când electricitatea verde va fi cu adevărat "verde"!
Condițiile dificile de construcție și transport al materialelor în largul mării, cum ar fi marea agitată, furtunile și adâncimi
de până la 35 de metri, au reprezentat și reprezintă în continuare un efort major care costă o cantitate enormă de energie.
Vor trece ani de zile până când acest consum de energie va fi echilibrat, iar unii cred chiar că sistemele
vor trebui să fie dezmembrate până atunci - deși nu se știe cum va funcționa acest lucru.
Parcurile eoliene offshore prezintă, de asemenea, pericole pentru natură. Iată doar o selecție:
Baterea cu piloți a fundațiilor are efecte nocive asupra mamiferelor marine și a peștilor, sunt
pierdute zone importante de hrănire și sunt afectate rutele de migrație ale păsărilor migratoare."
Prin urmare, durabilitatea propagată în Agenda 2030 se dovedește a fi exact opusul.
Extinderea energiei eoliene în largul mării pentru a genera electricitate pentru sud este o risipă perfidă de resurse și o
distrugere nemiloasă a naturii în favoarea câtorva profitori.
Aceasta este adevărata față a Agendei 2030. A se vedea, de asemenea, următoarele programe: