Nemška vlada želi za dosego ciljev programa varstva podnebja do leta 2030 hitro pospešiti širitev vetrne energije na morju.
V zvezi s tem so se v Severnem morju gradile in se še gradijo vetrne elektrarne na morju, tj.
vetrne turbine, ki so nameščene v morju ob obali.
Na primer, 33 km od otoka Norderney se nahaja vetrna elektrarna na morju s skoraj 100 vetrnimi turbinami, od
katerih je vsaka visoka 125 m in tehta približno 1 000 ton.
Za prenos vetrne energije iz vetrnih elektrarn na morju na celino je več vzhodnofrizijskih otokov, med njimi
Norderney, Baltrum in Langeoog, dobesedno presekanih.
S horizontalnim vrtanjem naj bi se namreč skozi otoke vrtalo na globini več metrov, da bi
se pod otokom "napeljali" električni kabli.
Za to je na otoku Baltrum predviden 15 metrov širok koridor, ki zagotovo ne bo
pripomogel k stabilnejši strukturi peščenega otoka.
Naslednje neurje bi lahko povzročilo uničujoče posledice.
Otočani se tudi bojijo, da bi vrtanje lahko poškodovalo podzemne sladkovodne leče, ki so pomembne za oskrbo s pitno vodo.
Ta objektiv je zelo občutljiv. Oskrba z vodo ne bi bila več zagotovljena in otoki bi postali praktično nenaseljivi.
Le Baltrum je s celino povezan z vodovodom.
Kako je torej "zelena" elektrika videti v praksi?
Na vzhodni plaži Baltrum, kjer so se prej lahko nemoteno razmnoževale redke pobrežne ptice, se trenutno (od junija
2025) skladiščijo številni stroji, vozila in gradbeni material.
Poleg tega so v Waddenovem morju zasidrane velike vrtalne ladje. To je šele začetek.
Ko bodo nekje po letu 2030 končana vsa potrebna gradbena dela in bo narava izkrčena, bo
elektrika iz Severnega morja speljana v južno Nemčijo.
Medtem ko tako imenovani podnebni aktivisti ne zahtevajo zaščite okolja, pa aktivisti kampanje "Petki za prihodnost"
ostro protestirajo proti načrtovanemu vrtanju v Severnem morju pri otoku Borkum za pridobivanje zemeljskega plina.
Pri tem se osredotoča na varstvo Waddenovega morja in evropski cilj obnovitve dobrega stanja morskega okolja.
Zakaj ti cilji ne veljajo tudi za gradnjo vetrnih elektrarn na morju?
Toda ali je ta elektrika vsaj res "zelena"?
Teoretično naj bi vetrne turbine na morju proizvedle dvakrat več električne energije kot primerljive turbine na kopnem.
Vendar rotorji stojijo, ko je veter pogosto premočan, pa tudi zaradi agresivnega slanega morskega zraka, zaradi
česar so stroški vzdrževanja in popravil bistveno višji.
Poleg tega so pri prenosu električne energije na tako dolge razdalje velike izgube energije:
Na 100 km daljnovoda se izgubi en odstotek energije.
To bi pomenilo do desetodstotno izgubo, dokler električna energija ne bi prispela na jug.
Portal "Baltrum-Online" še naprej zagotavlja informacije:
"Trajalo bo še leta, preden bo zelena elektrika res 'zelena'!
Zahtevni pogoji gradnje in prevoza materialov na odprtem morju, kot so močno morje, nevihte in globine do 35 metrov, so
bili in so še vedno velik napor, ki zahteva ogromno energije.
Trajalo bo več let, preden se bo poraba energije izravnala, in nekateri menijo, da bo treba sisteme do takrat
celo odstraniti, čeprav ni znano, kako bo to potekalo.
Vetrne elektrarne na morju so nevarne tudi za naravo. Tukaj je le nekaj izmed njih:
Izkopavanje temeljev s piloti škodljivo vpliva na morske sesalce in ribe, izgubljajo se pomembna
prehranjevalna območja, ovirajo se selitvene poti ptic selivk."
Trajnost, ki jo propagira Agenda 2030, se tako izkaže za pravo nasprotje.
Širjenje vetrne energije na odprtem morju za proizvodnjo električne energije za jug je zahrbtno zapravljanje virov in
neusmiljeno uničevanje narave v korist peščice dobičkarjev.
To je pravi obraz Agende 2030. Glej tudi naslednje programe: