För att uppnå målen i klimatskyddsprogrammet för 2030 vill den tyska regeringen snabbt
driva på utbyggnaden av havsbaserad vindkraft.
I detta sammanhang har havsbaserade vindkraftsparker, dvs. vindkraftverk som är placerade i havet utanför
kusten, byggts och håller på att byggas i Nordsjön.
Till exempel finns det en havsbaserad vindkraftspark 33 km utanför ön Norderney med nästan 100 vindkraftverk,
som vart och ett är 125 m högt och väger cirka 1 000 ton.
För att transportera vindkraften från de havsbaserade vindkraftsparkerna till fastlandet skärs flera östfrisiska öar -
däribland Norderney, Baltrum och Langeoog - bokstavligen igenom.
Detta beror på att man med hjälp av horisontell borrning ska borra sig igenom öarna på flera
meters djup för att "skjuta" kraftkablar under ön.
För detta planeras en 15 meter bred korridor på Baltrum, vilket knappast kommer att göra sandöns struktur mer stabil.
Nästa stormflod kan få förödande konsekvenser.
Öborna är också rädda för att den underjordiska sötvattenlinsen, som är viktig för
dricksvattenförsörjningen, kan skadas av borrningen.
Denna lins är mycket känslig. Vattenförsörjningen skulle inte längre vara säkerställd
och öarna skulle i princip bli obeboeliga.
Baltrum är anslutet till fastlandet via en vattenledning.
Så hur ser "grön" el ut i praktiken?
Ett stort antal maskiner, fordon och byggmaterial förvaras för närvarande (från och med juni 2025) på Baltrums östra
strand, där sällsynta strandfåglar tidigare kunde häcka ostört.
Dessutom ligger stora borrfartyg för ankar i Vadehavet. Detta är bara början.
När alla nödvändiga byggnadsarbeten är slutförda någon gång efter 2030, med fruktansvärda kalhyggen,
ska elen ledas från Nordsjön till södra Tyskland.
Medan det inte hörs något ramaskri från så kallade klimataktivister för att skydda miljön, protesterar
"Fridays For Future"-aktivisterna häftigt mot den planerade borrningen efter naturgas utanför ön Borkum i Nordsjön.
Fokus ligger här på skyddet av Vadehavet och det europeiska målet att återställa den marina miljön till ett gott tillstånd.
Varför gäller inte dessa mål även för byggandet av vindkraftverk till havs?
Men är den här elen verkligen "grön"?
I teorin ska havsbaserade vindkraftverk kunna producera dubbelt så mycket el som jämförbara landbaserade vindkraftverk.
Rotorerna står dock stilla när vinden ofta är för stark, liksom på grund av den aggressiva salta havsluften, vilket
leder till betydligt högre underhålls- och reparationskostnader.
Till detta kommer de höga effektförlusterna vid transport av el över så långa avstånd:
En procent av effekten går förlorad per 100 km ledning.
Det skulle innebära en förlust på upp till tio procent fram till dess att elen når söderut.
Portalen "Baltrum-Online" fortsätter att tillhandahålla information:
"Det kommer att dröja flera år innan grön el verkligen är "grön"!
De svåra förhållandena med att bygga och transportera materialet på öppet hav, som kraftig sjögång, stormar och
vattendjup på upp till 35 meter, var och är en stor ansträngning som kostar enormt mycket energi.
Det kommer att ta flera år innan denna energiförbrukning är balanserad, och vissa tror till och med att
systemen måste monteras ned till dess - även om det inte är känt hur detta ska gå till.
Havsbaserade vindkraftsparker innebär också faror för naturen. Här är bara ett urval:
Pålningen av fundamenten har skadliga effekter på marina däggdjur och fiskar, viktiga födosöksområden går
förlorade och flyttfåglarnas migrationsrutter försämras."
Den hållbarhet som förespråkas i Agenda 2030 visar sig alltså vara raka motsatsen.
Utbyggnaden av vindkraft på öppet hav för att generera el till södern är ett perfidt resursslöseri och en
hänsynslös naturförstöring till förmån för några få profitörer.
Detta är Agenda 2030:s verkliga ansikte utåt. Se även följande program: