Sada dolazimo do eksplozivnog intervjua u kojem naš najbolji Kla.TV dopisnik i voditelj Dan postavlja dubokoumnom
edukatoru Patricku Woodu u SAD-u neka egzistencijalna pitanja.
Još jednom treba učiniti vidljivom iznimno opasnu vezu između umjetne inteligencije,
ili skraćeno AI, i našeg svakodnevnog života.
Također će se raspravljati o neobičnim metodama i programima štednje Roberta F. Kennedyja, Donalda Trumpa i
Elona Muska, kao i o globalnoj migrantskoj krizi, koja se očito koristi za unapređenje nadzora.
Sljedeći intervju detaljnije razmatra prilično novi pojam tehnokracije, pitajući tko stoji iza njega i kako je
moguće da ona odjednom dobiva na popularnosti diljem svijeta.
Dan pokušava svojim pitanjima izvući što pojedinci mogu poduzeti u vezi s tim.
Ali prvo, još jednom pogledajmo karijeru Patricka Wooda, kojemu bismo se željeli srdačno zahvaliti što je ovdje s nama!
Patrick Wood, rođen u Sjedinjenim Američkim Državama 1947. godine, je školovani ekonomist, financijski analitičar i pisac.
On je autor knjige Technocracy Rising: The Trojan Horse of Global Transformation i koautor knjiga The Trilateralists Who
Control Washington, svezaka 1 i 2, objavljenih krajem 1970-ih.
Wood je vodeći stručnjak za elitnu Trilateralnu komisiju, njezine politike i njezine uspjehe u stvaranju
samoproglašenog Novog međunarodnog ekonomskog poretka, koji čini srž održivog razvoja na globalnoj razini.
On je također vodeći i kritički stručnjak za održivi razvoj, zelenu ekonomiju, Agendu
21, Agendu 2030 i povijesnu tehnokraciju.
Patrick Wood je česti govornik i gost u radijskim programima u Sjedinjenim Američkim Državama.
Njegova se trenutačna istraživanja usredotočuju na tehnokraciju, transhumanizam i scientizam te na to kako
oni mijenjaju globalno gospodarstvo, politiku i religiju.
Njegova je današnja tema: "Utrka prema umjetnoj superinteligenciji".
Patrick, hvala ti što si nam se danas pridružio. Zaista je čast!
Je li (tehnologija za) AZK – Konferenciju protiv cenzure – spremna? – Da, gospodine. U redu. Onda krenimo!
Patrick, drago mi je što si ovdje i što ovo možemo podijeliti s međunarodnom publikom.
Međutim, započet ću prilično ozbiljnom primjedbom.
Pitanje je: Suočavamo li se s potpunim digitalnim ropstvom?
U ovom trenutku, čini se tako.
Mogu govoriti samo za Ameriku, ne za nijednu drugu zemlju. Pa, možda i za Kinu.
I Europa također ima svoje probleme s tim.
Ali u Americi smo na rubu digitalnog ropstva.
Zanimljivo je da je naš ministar zdravstva, Robert F. Kennedy Jr., nedavno bio na nacionalnoj televiziji i rekao da želi da svi
u Americi za četiri godine imaju nosivi zdravstveni uređaj koji prikuplja sve vaše podatke i šalje
ih na vaš iPhone ili što god već, a zatim u oblak.
Ovo su vrlo uznemirujuće stvari, znaš.
Vidimo da se takve stvari trenutno događaju posvuda.
Dakle, da, zaista smo na rubu digitalnog ropstva.
Da. Vidite, za ovaj intervju zabilježio sam citat s vaše web-stranice, nešto što je rekao Robert F. Kennedy.
Citim: "Vjerujemo da su prijenosni uređaji ključni za agendu 'Učinimo Ameriku ponovno zdravom'" – kraj citata.
Proveo sam svoj prvi intervju za Kla.TV s Robertom F. Kennedyjem u prosincu 2019.
Iznad svega, ovaj mi se čovjek činio kao populistički buldog, koji se bori protiv establišmenta, spreman srušiti
farmaceutsku industriju i raditi za nas. Kada su ga oni dobili?
Teško je reći. Kad ljudi odu u Washington, D.C., volim reći da im se um zamagljuje.
I oni mijenjaju svoje ponašanje i svoja stajališta. To se ne događa naglo.
Ali to možete primijetiti kod gotovo svakog političara kojeg smo poslali u Washington, D.C. u posljednjih 50 godina.
Dobri ljudi idu u Washington. I vraćaju se kao ne tako dobri ljudi.
Kad govoriš o ponašanju... Mislim na neke likove koje smatramo dijelom 'duboke države'.
Uzmimo Elona Muska, na primjer, ili Klausa Schwaba, ili čak Donalda Trumpa.
Čini se da ovi ljudi uživaju u onome što rade.
Oni igraju ulogu ili imaju veliki dio u tome.
Ali čini se da se Trumpu to stvarno sviđa.
Ali kad pogledaš Roberta F. Kennedyja Jr... Ne znam koliko sam ga fotografija vidio pored
nasmijanog Trumpa ili nekog drugog. I izgleda kao da pati.
Da. Da, i ja sam to vidio.
Da. Dakle, vi ste stručnjak za tehnokraciju i napisali ste nekoliko knjiga o toj temi.
Da, doista.
Već smo o tome razgovarali, ali imamo puno novih gledatelja iz cijelog svijeta.
Naša francuska publika raste. Naša ruska publika raste.
Možda niste upoznati s tim riječju.
Znam da je teško to sažeti ukratko.
Ali biste li mogli novim dolascima dati kratak pregled?
Što je tehnokracija? Koji su joj ciljevi? I zašto je toliko važno znati o njoj?
Da, sada ima gotovo 100 godina.
Izvorno je izumljeno na Sveučilištu Columbia u New Yorku, da tako kažemo.
Bio je to tada progresivan think tank. I danas jest.
Ali su inženjeri i znanstvenici na ovom sveučilištu odlučili stvoriti potpuno novi gospodarski sustav. I posvetili su mu se.
Nazvali su ga gospodarskim sustavom temeljenim na resursima.
Ovo bi trebalo regulirati energijom, raspodjelom i potrošnjom energije.
I tijekom godina vidjeli smo ga pod drugim imenom, možda pod 'Agendom 21'.
Trilateralna komisija to je nazvala Novi ekonomski poredak, Svjetski ekonomski poredak, Agendom 2030 itd.
Imamo 'pametan' rast u Americi.
Ovo su iste riječi, isti koncept za tehnokraciju, povijesnu tehnokraciju.
I vidimo ekonomske resurse u središtu. Energija je također uvijek u središtu.
To nije zabrinjavajuće. Zabrinjavajući je aspekt definicija koju su koristili kad su je uveli 1932. godine...
Sve se vrtjelo oko 'znanosti o društvenom inženjeringu' ('primijenjene društvene znanosti',
doslovno znanost o društvenom inženjeringu) .
To je bila njezina prva izjava: 'znanost o društvenom inženjeringu'.
Što bi to moglo značiti? To očito ima značaj danas. Jer to vidimo posvuda.
Ljude sada, na primjer, manipulira umjetna inteligencija.
I s, na primjer, političkim sustavima koji pokušavaju utjecati na ponašanje ljudi ("nudging" znači nešto poput "blagog
poticanja" na engleskom; poticanje ljudi da donose bolje odluke).
Sjećaš li se da je u Engleskoj postojala 'Nudge Unit'?
Ova je institucija pokušala uvjeriti ljude da promijene svoje mišljenje o nečemu.
To je znanost o "društvenom inženjerstvu". Danas je sveprisutna.
I upravo to ti zapravo remeti razmišljanje.
Da. Kad govorimo o nagovaranju i društvenom inženjerstvu, možda nije iznenađujuće da se naša
najpoznatija škola novinarstva također nalazi na Columbia.
Da. Tako je.
Što su Zbigniew Brzezinski i njegova Trilateralna komisija imali s oblikovanjem ove tehnokratske ere u kojoj danas živimo?
Koji su bili njihovi ciljevi? I koji je u suštini njihov krajnji cilj?
Prvi je cilj bio upravljati svjetskim resursima za vlastitu korist, prvenstveno daleko od nas.
Daleko od nacionalne države, daleko od pojedinaca.
I morate razumjeti da je, kada je Brzezinski napisao svoju knjigu Između dvaju doba s podnaslovom "Uloga Amerike u tehnetroničkoj
eri" (1970.), to bila zamjenska riječ za tehnokraciju.
Ali treba imati na umu da je Brzezinski bio profesor na Sveučilištu Columbia kad je napisao ovu knjigu.
On je... Ne znam je li u tom trenutku imao stalno radno mjesto, ali bio je perspektivan
profesor političkih znanosti i pisao je o tehnokraciji.
Dakle, očito je postojala veza između tehnokracije 1930-ih i onoga što je Brzezinski čuo u hodnicima Sveučilišta Columbia.
Kad je Rockefeller čuo za taj koncept, shvatio je da će mu to omogućiti da dođe do resursa cijelog svijeta.
A njegov je problem u to vrijeme, kao predsjednika Chase Manhattan Bank, bio taj da će novac na kraju ponestati.
A ako se monetarni sustav uruši, što bi vam ostalo?
Kako možete osigurati svoju imovinu? – Pa, morate imati kontrolu nad svojim resursima.
Ako imate resurse, nije važno kakav novčani sustav tada imate, jer svi žele resurse da bi živjeli.
U ovom trenutku možete dobiti bilo kakvu korist od svih.
Bio je to, da tako kažemo, igra za prikupljanje resursa.
Vidjeli smo to tijekom godina, diljem svijeta, a ne samo u Americi.
Uloženi su izvanredni napori da se svjetski resursi otmu državama-nacijama i prenesu u neku vrstu globalnog povjereničkog
fonda, ako hoćete, kojem pristup imaju samo te divovske korporacije kako bi proizvodile robu i usluge za našu potrošnju.
I ne smijemo zaboraviti poznatu izjavu koju je Klaus Schwab dao prije nekoliko godina, kada je
još bio predsjednik Svjetskog ekonomskog foruma:
U 2030. godini nećeš posjedovati ništa, a ipak ćeš biti sretan.
Većina ljudi se već susrela s ovom izrekom.
Ali što je time htio reći: "Nećeš ništa posjedovati"?
To je bio dio cjelokupnog koncepta. Ne žele da posjeduješ išta.
Nikada nisu željeli da išta posjeduješ.
Već 1932. godine, kada se tehnokracija prvi put pojavila, a zatim ponovno s Agendom 21, prava na vlasništvo bila su na kocki.
I sada smo se vratili na početak. Ljudi poput Klausa Schwaba upozoravaju nas da ćemo
u nekom trenutku više ništa ne posjedovati.
Ali on kaže da ćemo biti sretni. Ne brini, budi sretan.
Govoriš o globalnom zajedničkom fondu povjerenja.
Želio bih znati postoje li neke zemlje, premijeri, vlade ili predsjednici koji su zaista napustili ovaj sustav?
Mislim, u vijestima su Rusija, Kina i Iran prikazani kao osovina zla, naši stvarni neprijatelji.
Ali ako pogledate resurse samo ove tri zemlje, s njima biste gotovo mogli pokretati globalno gospodarstvo.
Ali ako su zaista ostavljeni po strani, onda bi se moglo zaključiti da ne mogu nametnuti svoju volju
jer će oni, u istočnoj i središnjoj Aziji, ratovati protiv nas. Ali jesu li i oni na brodu?
Odgovor je da, jer je gotovo svaka zemlja svijeta potpisala Agendu 21 kad je ona sastavljena 1992. godine.
Iz nekog razloga, svi su htjeli dio toga.
I siguran sam da većina njih u tom trenutku nije znala što će im to na kraju značiti.
Ipak su se složili i dopustili da se tada provede redizajn.
Organizacije poput većine nevladinih organizacija (NVO) izravno su se obraćale državama i
gradovima kako bi ih pretvorile u održive gradove.
Uveli su smjernice o 'pametnom' rastu i Internetu stvari.
Sustav nevladinih organizacija (NVO), ekosustav Ujedinjenih naroda koji obuhvaća cijeli svijet, proširio
se izravno u gradove i zajednice diljem zemlje i svijeta kako bi proveo politike Agende 21.
Odatle se to potom proširilo na nacionalnu razinu. Upletli su se u to.
A netko je ovdje tvrdio da bi predsjednik Trump mogao, na primjer, povući nas iz Svjetske zdravstvene
organizacije ili možda čak i u potpunosti iz Ujedinjenih naroda.
Sve je to u redu, ali ova je cijela politika ukorijenjena i ukopana diljem Amerike.
I u svakom gradu, pa čak i u gradu u kojem se upravo nalazimo, postoji plan klimatske akcije temeljen na UN-ovoj dogmi.
Dakle, svijet je bio natopljen ovim stvarima od vrha do dna.
I to su učinili bez da su ih tražili. Učinili su to kao dobrovoljni program.
To je također potpuno nevjerojatno. Rekli su: pa, ne moraš to raditi, ali ako to učiniš, bit ćeš sretan, ili tako nešto.
A ljudi kažu: 'Oh, to zvuči dobro. Hajdemo to samo napraviti'.
Da, ne mislim da su ovi programi došli od ljudi. Mislim da su došli odnekud drugdje.
Da, apsolutno. Apsolutno.
Svakako je bilo nekih poticaja ovdje, i vršen je pritisak.
Naravno. Kad god grad vidi dva savjetnika u prugastim odijelima iz neke konzultantske organizacije, poput organizacije za
održivi razvoj ili bilo koje druge, koji dolaze, onda znaš da bi jednostavno trebao zatvoriti vrata. Ne dopusti im ni da uđu!
Ali ako stanu pred vaša vrata i dopustite im da govore, dat će vam 50 razloga zašto biste trebali koristiti
njihove savjetodavne usluge za provedbu Agende 21 i održivog razvoja u vašoj zajednici.
A neki od njih su doista zlonamjerni. Ali tako su iskrivili društveno tkivo u našoj zemlji, a
vjerojatno i u drugim zemljama diljem svijeta.
Da. Trebali bismo biti vrlo skeptični prema strancima.
Kad osnovamo neprofitnu organizaciju ili pokret koji nam koristi, alarmi bi trebali zazvoniti čim se pridruži netko izvana.
U redu.
Znaš li što trenutno mislim? Mislim da je to poput Rimskog Carstva, gdje su lokalnu politiku, na primjer u
Britaniji, vodili neki Rimljani jer su izvršavali naredbe.
Nisu imali nikakve veze s lokalnim stanovništvom.
I razmišljam o političkim silama u zemlji.
Zašto sezajska policija mora dovoditi ljude iz Philadelphije, zatim Chicaga, zatim New Yorka, a potom Los Angelesa, na primjer?
Oni ne žele lokalnu upravu, ne pravu lokalnu upravu.
Da, apsolutno ste u pravu. Vidimo to diljem zemlje; mogli biste reći da je to obrazac, možda i diljem svijeta.
Koristite vanjske resurse kako biste mogli nametnuti što god želite na ovo mjesto.
Koristi druge resurse kako ne bi shvatili da im netko manipulira.
I kako su, dovraga, zemlje i lokalne zajednice pristale predati svoje resurse međunarodnom konglomeratu?
Evo primjera iz Japana. Grad u kojem živim već 20 godina prenio je svoja vodna prava na francusku tvrtku.
To uopće nema nikakvog smisla. Ali to je dio cijelog plana, zar ne?
Da, točno. To je to.
Rekao bih da stanovnici zemlje ponekad, kao u vašem primjeru, vjerojatno nemaju pojma što se dogodilo.
Da, to je točno.
I jednog dana se probude i pitaju se tko im sada naplaćuje više (novca) za vodu ili zašto ona više nije ista kao prije.
I onda shvate da ih je netko nasamario.
Sjećaš li se da je, kad se planirao novi, veliki građevinski projekt, ovaj zakon o korištenju zemljišta stupio
na snagu i da si morao postaviti veliki natpis ako si negdje šetao šumom i planirao se neki projekt?
Svatko tko je želio nešto tamo izgraditi morao je postaviti veliki natpis i obavijestiti javnost da će o tome
biti javna rasprava i da bi bilo bolje nešto reći sada.
Ali stvari poput ovog primjera s vodom... Ne, ne žele to nikome objaviti dok ne bude prekasno.
Upravo tako. Zanimljivo je da su određene stvari prenesene od Ujedinjenih naroda na
lokalne zajednice kao dio paketa održivosti.
Jedan od njih bio je međunarodni građevinski propis. To nisu bili lokalni propisi.
Bili su temeljeni na međunarodnim standardima i potpuno su bili odbojni ljudima u zajednicama.
Ipak, jednostavno su usvojeni.
Rekao si: Kraj rasprave, imat ćeš ovaj standard.
Izgradit ćete svoje kuće i zgrade u skladu s ovim standardima.
To je sve poludjelo, jer nije bilo prolaza.
Recimo da imaš tu malu stvar koju ne smiješ imati, moraš to riješiti prije nego što se useliš.
Prvo su ljude uznemiravali zbog sitnica, i to ih je izluđivalo.
Ovo je primjer kako su vanjske sile utjecale na sve ove zajednice u Americi i diljem
svijeta da usvoje ove nove standarde gradnje.
Da. Ako biste mogli sažeti ili predstaviti ovaj vanjski utjecaj u simbolu, rekao bih da je to ovaj kružni
dugačasti simbol koji predstavlja 23 cilja održivosti.
Vidio sam poslovne ljude, ljude u vladi, u školama, školskim okruzima i administracijama kako nose takve dugine značke.
Kad se vratite u Japan, gradilišta, čak i ona privatna, često imaju tu dugu i sve ciljeve navedene ispod nje.
I mislim da su ovi vjerojatno, kao što kažeš, podložni određenim ograničenjima...
Bože dragi, apsolutno.
Da, moraš pročitati svaku pojedinačnu rečenicu da bi saznao o čemu se radi.
Prva rečenica ne daje pravu definiciju, ali ako nastavite čitati tekst, pronaći ćete sitna slova i pomisliti: "Sveti bove!"
U ovom trenutku to je jednostavno potpuno represivno.
Pa, znaš, njihova je agenda nekako prisutna, ali moraš pažljivo pogledati tekst da bi je prepoznao.
Da. Na vašoj web stranici uspoređujete Trumpov "Veliki prekrasni zakon" (One Big Beautiful Bill Act, Trumpov zakon za povećanje
vojnih izdataka i širenje novih tehnologija umjetne inteligencije, koji je stupio na snagu 4. srpnja 2025.) s
Patriot Actom nakon 11. rujna. Kako se oni uspoređuju?
Pa, u ovom novom zakonu su milijarde dolara dodijeljene za nadzorne sustave.
I o tome se u Americi ne raspravlja mnogo, iako bi trebalo.
Uvode se novi programi za analizu i konsolidaciju svih informacija naše vlade u baze podataka umjetne inteligencije.
Kompilirao i analizirao Palantir.
...sabrano od strane AI. A onda će Palantir već biti glavni igrač u ovom području.
U DOGE-u pod vodstvom Elona Muska, cilj nije bio uopće uštedjeti novac, nego prvenstveno dovesti tokove podataka agencija u AI.
Da.
Kako se sada ispostavilo, uspjeli su.
Sve velike agencije imaju protok podataka koji se usmjerava u AI, ali Palantir sada sastavlja sveobuhvatan sustav kako bi
sve to objedinio u jedan veliki, prekrasan nadzorni sustav.
Da. A sada…?
Ovo će nadmašiti Patriot Act i učiniti da izgleda kao plašljiv napredak.
Da. I dok smo već kod štednje:
Imam konzervativne prijatelje, Trumpove pristaše, koji mi nakon najnovijih vijesti o rezovima
ili ukidanju programa kažu: Zar to nije sjajno?
Ali ih ne zanimaju super skupe stvari.
Ne vjerujem da će uopće smanjiti vojni proračun.
I ne mislim da se oni uopće bave tim tvrdnjama.
Ne. Mislim, socijalno osiguranje, zdravstveno osiguranje (Medicare), zdravstveni program
(Medicaid) i bombe koje gradimo nastavit će se graditi.
Da, rekao sam od samog početka, kad je DOGE predložen, da se uopće nije radilo o štednji novca.
Nikada neće biti o štednji novca.
Ne radi se o razgradnji ili ukidanju vladinih agencija same po sebi, nego o korištenju
umjetne inteligencije za kontrolu naše vlade.
Tčka. I upravo se to dogodilo.
Da.
I to je i dalje slučaj.
Da. Da. Da. Vraćajući se na temu ovih licemjernih ušteda – nedavno sam slušao javni radio ovdje u SAD-u i
citirali su Marca Rubija (američkog državnog tajnika).
A Rubio je bio iznerviran ljudima koji su kritizirali vladu zbog ukidanja svih tih programa, a jedan od
programa imao je neke veze s međunarodnim..., ne znam.
Imamo agencije diljem svijeta koje prikupljaju informacije i utvrđuju postoje li
određene opasnosti ovdje i ondje, a one su ukinute.
A onda se pojavio Rubio i rekao da je to samo pitanje smanjenja masnoće i otpada i njihova uklanjanja.
I istovremeno se proračun Američke agencije za imigraciju i carinu (ICE) povećava s 15 milijardi
na 150 ili 170 milijardi? Kakvo je to smanjenje?
Upravo tako. Uopće nema rezova.
Da, koliko smo puta to čuli u posljednjih 50 godina?
Svaki predsjednik imenovan ili izabran od najmanje 1970. godine rekao je istu stvar.
Izrežemo sve nepotrebno, učinimo vladu učinkovitijom i uštedimo novac po svaku cijenu, a svi su oni propali.
Po meni, to pokazuje da oni nikada nisu namjeravali.
Ispravno.
Ali bilo je lako prodati to javnosti, da je to bio razlog da glasaju za njih, da teže sljedećoj trijadi, razumiješ?
Dakle, nitko nije uspio, i sada neće uspjeti, jer to od samog početka nikada nije bila namjera.
Namjera je oduvijek bila integrirati umjetnu inteligenciju u rad naše vlade.
Ovo je ogromna stvar koju ne treba podcijeniti.
Koliko, koliko je ovih gigantskih podatkovnih centara, ovih prevelikih AI podatkovnih
centara koji guta energiju, izgrađeno diljem zemlje?
Imamo ovdje u Mesi u Arizoni nekoliko takvih, gdje možete vidjeti Facebook, Google i
Amazon sa svojim ogromnim centrima za podatke.
Pa, oni se postavljaju po cijeloj zemlji.
U Teksasu postoji veliki objekt. Memphis ima veliki objekt.
U području Washingtona, D.C. i Arlingtona nalazi se velik broj podatkovnih centara. Za što se ti podatkovni centri koriste?
Oni nisu tu samo da biste imali svog omiljenog chatbota koji odgovara na sva vaša pitanja. To uopće nije poanta.
Poanta je prikupljati podatke u prvom redu, odnosno ogromne količine podataka koje dolaze s
vladinih internetskih stranica i svih javnih vlasti.
Ne možeš ni zamisliti, a tu su još i svi financijski podaci s Wall Streeta i tako dalje.
Svi ovi podaci usisavaju se u AI.
A svrha svih tih podatkovnih centara, samog razvoja softvera, od OpenAI-a i Groka, itd., i X.AI...
Ovi programi su uspostavljeni i već su aktivno uključeni u prikupljanje podataka od naše vlade i društva općenito.
Da. Kad govoriš o centrima za podatke, podsjeća me na zatvore.
Nešto poput toga.
Zato što sam spomenuo ovo povećanje budžeta Američke imigracijske službe s 15 milijardi na 150 ili 170 milijardi.
Čuo sam ljude kako pričaju o tome za što će se novac koristiti. Naravno, koristit će se podaci o umjetnoj inteligenciji.
A onda će to, vjerujem, iskoristiti za 170.000 ICE službenika koji će pretraživati zemlju.
Vidjet ćete ih u supermarketima, školama, parkovima, na igralištima i u vladinim zgradama. To kaže radijska izvješća.
Zamislite, sam je reporter rekao na javnom radiju da stvaraju digitalnu policijsku državu. To me je šokiralo.
Zašto nam upravo NPR, glasnogovornik vlade, govori kako stvari doista jesu?
U pravu si. Napetost između starih i novih sustava vidi se posvuda.
Kada Klaus Schwab govori o Velikom resetiranju, to podrazumijeva da sve što se resetira pripada starom sustavu.
Ispravno.
Ali pojavit će se novi sustav koji će biti još gori od starog.
Ali, vidiš, stari sustav se ruši, ruši ga ljudi poput Donalda Trumpa.
A stari programi i ostaci starog sustava, poput raznolikosti, jednakosti i integracije te
kulturnog marksizma, sve je to jednostavno nestalo.
Novi sustav temelji se na ovoj tehnokratskoj ideji...
... kontrolirati sve odozgo do dolje, pa sve do svakog zamislivog aspekta života – putem umjetne inteligencije.
I to je novi sustav.
Dio Trumpovog "Big Beautiful Bill" prikazuje 6 milijardi... Usput, Big Beautiful Bill... –
jesi li primijetio da su napisali 6 umjesto B?
Vidio sam to. To je zanimljivo...
I njih je troje. Da.
Ovo je rezultat inicijative "Build Back Better" tijekom Bidenova mandata.
Izgradi bolje. Da.
Tri B-a – malim slovima, molim (bbb).
U svakom slučaju... Trumpov "Veliki prekrasni zakon" namjenjuje 6 milijardi funti za tehnologiju nadzora na granici.
Zatim je Europski parlament upravo glasao za biometrijsku graničnu kontrolu za sve posjetitelje koji ulaze u EU.
Zatim su tu ogromne svote za američke imigracijske vlasti koje sam već spomenuo.
U kojoj mjeri je ova migrantska kriza izgovor za promicanje nadzornog društva?
Zanimljivo je da je cijelo ovo pitanje migracija prvenstveno pokrenuto podrškom člana
Trilateralne komisije po imenu Peter Sutherland.
On je iz Škotske ili Irske, mislim.
I bio je važna faca u Trilateralnoj komisiji.
Postao je posebni predstavnik Ujedinjenih naroda za migracije.
Da.
On je izvorno putovao u sve zemlje. To je bilo prije nekoliko godina.
Otišao je u sve zemlje Europe i uvjerio ih da odrede kvote za broj izbjeglica koje su bile spremne primiti u svoje zemlje.
I onda je iznenada počela migracija. I sve te zemlje koje su mislile: "Pa, samo ćemo nešto potpisati,
što god to bilo, nije ništa strašno potpisati kvotu."
Ali tada je započela migracija u te zemlje, a Ujedinjeni narodi su ih držali odgovornima za
pridržavanje sporazuma koje su tada potpisali.
A onda su se usredotočili na Ameriku, jer je naša južna granica potpuno otvorena za sve te imigrante.
I bilo mi je iznenađujuće. (Peter Sutherland je, usput rečeno, umro tek prije nekoliko godina.) Bilo mi je toliko
iritantno vidjeti drskost koju je pokazao kad su se stvari stvarno zahuktale, osobito u Švedskoj i Ujedinjenom Kraljevstvu.
Prošao je i tiranizirao ove zemlje:
Ne smanjujte svoje kvote! Ne smijete to učiniti!
Potpisali ste sporazum. Morate se pridržavati svog sporazuma.
Nažalost, prihvatili su uznemiravanje i u suštini su samo nastavili s tom politikom.
Samo pogledaj gdje je Europa sada! Isto se događa i ovdje.
Od samog početka bila je to trostrana politika, koju je naprijed gurao netko poput Petera Sutherlanda.
U redu. A kad kažete da je taj paternalizam prihvaćen, vlade su prihvatile situaciju koja je bila suprotna njihovim interesima,
interesima njihove zemlje, interesima birača, interesima naroda.
I ne znam bih li uopće odabrao riječ 'prihvatiti'.
Rekao bih da su bili prisiljeni na to. A ti ljudi na vrhu lako se mogu prisiliti da donesu takve odluke.
Vjerujem da su bili ucjenjivani. Vjerujem da sustav ima polugu protiv njih.
Možeš li reći išta o ovom nedavnom nestanku u ovom kontekstu?
Ili bih radije rekao, na najnoviji pokušaj sprječavanja daljnjeg ispitivanja Epsteinovih dosjea?
To je voda pod mostom. Sada je sve gotovo.
To je stvarno to. Vjerojatno su od samog početka bili odsutni.
Žao mi je što opet ponavljam ovu otrcanu temu.
Trilateralna komisija nije mrtva. I dalje vrlo dobro funkcionira.
Ispravno.
Ali moraš zapamtiti da je Jeffrey Epstein bio član Trilateralne komisije.
Prije svega, on je bio njezin štićenik. On je njezin problem od kojeg se treba riješiti.
Ali tko ima tako dugačak rukav da može ometati državne institucije poput Ministarstva pravosuđa,
Ministarstva unutarnjih poslova ili bilo koje druge vlasti?
Tko ima dovoljno utjecaja da vrati pritisak i spriječi da se ovo dogodi?
Tvrdio bih da je negdje usput Trilateralna komisija bila ta koja je vršila taj pritisak.
To je prvenstveno bio njezin problem. I nitko nikada ne može razumjeti zašto je Epstein uopće bio član
Trilateralne komisije, jer on zapravo nije ništa doprinio.
Uvijek su imali nekoliko medijskih mogula. Bile su tu ugledne odvjetničke tvrtke, visokopozicionirani
političari i izvršni direktori tvrtki iz cijelog svijeta.
Znaš, oni stvarno moćni ljudi.
Žao mi je, ali Jeff Epstein nikada nije imao takav utjecaj.
Imao je puno novca. Tijekom svoje karijere zaradio je puno novca, ali u suštini je bio majstor ucjenjivanja.
To je jedino što je mogao ponuditi iz perspektive Trilateralne komisije.
On je nesumnjivo bio majstor u ovome. To je neosporno.
Hoćemo li ikada vidjeti ove informacije? Nikada.
To se neće dogoditi. Trilateralna komisija i druge osobe koje su se možda pojavile u filmovima to neće dopustiti.
U redu. Dakle, nećemo imati zadovoljstvo saznati te informacije, tko je bio na popisu itd.
Ali možemo reći ovo: ljudi, ako vas to ne navede da posumnjate u svoju vladu, ako vas to ne
frustrira, ako vas to konačno ne navede da kažete:
U redu, oni nisu na našoj strani, pa što još treba?
Trebali bismo si barem dopustiti da budemo nadahnuti da razmišljamo u ovom smjeru.
U redu. Jednom si govorio pred publikom u crkvi.
Vidio sam video. Bio je pred kršćanskom publikom. I citirao si Otkrivenje.
To nije točan citat, ali rekao si da će Antikrist doći kao nešto privlačno i privlačno. I
počeo sam razmišljati o umjetnoj inteligenciji.
U subotu imamo doručak uz proučavanje Biblije u mojoj lokalnoj crkvi.
I tu je stručnjak za računala, i svaki tjedan kaže: "Poslušajte što možete učiniti s
umjetnom inteligencijom, to je nevjerojatno."
I razgovarao je s mojim sinom, koji trenutno razmišlja koju profesiju želi naučiti, i rekao je:
Ne, nemoj postati programer, jer će uskoro postati zastario.
Programiranje će uskoro preuzeti umjetna inteligencija, čime će se ukloniti potreba za skupim,
intenzivnim tečajevima programiranja koji traju godinama.
A jedna od stvari koje smo napravili s njegovom sposobnošću korištenja AI bila je ovo: neću ulaziti u detalje.
Ali je bio jedan čovjek koji se suočavao s ozbiljnim kaznenim optužbama. Suočavao se s dugom zatvorskom kaznom.
I ovaj stručnjak u našoj grupi pronašao je način da upotrijebi umjetnu inteligenciju za
pisanje sudskog pisma kojim bi branio ovog čovjeka.
I to je on učinio. Bio je to vrlo dobar pismo.
A onda smo pitali umjetnu inteligenciju može li napisati pisma sudu u ime javnosti.
A umjetna inteligencija napisala je sva ova pisma s različitim kategorijama i temama.
A sve što smo trebali učiniti bilo je potpisati. I tip je pušten.
Wow, kakvu primamljivu i privlačnu stvar je AI učinio za nas.
A riječ koju ste upotrijebili u svom govoru ovim ljudima je apsolutno prikladna.
Zato što si upotrijebio savršenu riječ, naime "osvojiti".
Rekli su, i citiram: "AI će se koristiti za porobljavanje cijelog svijeta" – koristit će ga Antikrist da porobi cijeli svijet.
I sviđa mi se ovaj izbor riječi jer ga možemo koristiti za suvremeni pojam vezanosti.
U modernom smislu, očarati, nadahnuti, privući, začarati, ali i u doslovnom izvornom smislu zarobiti nekoga.
To se događa s umjetnom inteligencijom, zar ne?
To je doista slučaj. I postoji još jedan aspekt toga.
AI ima toliko aspekata koje je moguće istražiti.
A jedan od njih je definitivno religijske prirode.
To je novi koncept boga umjetne inteligencije. To je zaista zanimljivo.
U prošlosti, kao u Starom zavjetu, ali i danas, bogovi koje su ljudi stvorili sastojali su se od izrezbarenih likova, kamenih
figura i kipova. I nijedna od tih stvari nije mogla govoriti.
Čak je i Bog žalio zbog ovih bogova Starog zavjeta:
"Imaš oči koje ne mogu vidjeti, imaš uši koje ne mogu čuti," itd.
Ali odjednom se u umjetnoj inteligenciji pojavljuje slika boga, bog umjetne inteligencije.
Ovo je vjerski sustav u kojem se AI sve više smatra Bogom.
I sama će reći da je Bog. To je zapanjujuće.
Ako na trenutak razmislite: prvi put u povijesti ovaj idol može govoriti, slušati, vidjeti, govoriti različitim jezicima,
reći bilo što na svim jezicima svijeta istovremeno, ako želi.
I to je druga vrsta idola.
Nikada prije nismo vidjeli ništa slično. To će revolucionirati cijeli svijet.
Mislim da će za nekoliko, vrlo malo godina to biti stvarno velika stvar.
I bit će zamka za duše ljudi.
Sada idemo dublje; postaje duhovno.
Patrick, ovo je naš treći intervju i već sam ti ovo ranije postavio.
Postavio sam vam ovo pitanje na kraju svakog intervjua.
Ovaj put ću ga malo izmijeniti i dat ću vam citat nakon što postavim pitanje, a zatim možete odgovoriti.
Pitanje također dolazi od mog uredničkog menadžmenta u Njemačkoj i Švicarskoj, naravno.
Što obični građani mogu u praksi učiniti kako bi se borili protiv tehnokracije?
I pronašao sam citat, ne znam odakle potječe. Bio je u mom okviru za citate i glasi:
Antidot autoritarnom, tehnokratskom svjetskom dominiranju mora biti lokalni otpor i odbacivanje svake
tehnologije koja nas može porobiti. Biste li se složili s tim?
Vjerojatno. Mislim da to nisam rekao.
Rekao sam nešto slično u jednom trenutku. Akcija se mora poduzeti na lokalnoj razini – ne na nacionalnoj ili državnoj razini.
Vaša jedina akcija trebala bi biti unutar vaše zajednice: prvo stupite u kontakt sa svojim
susjedima, a zatim s nadležnim osobama u vašem području.
Oni su jedine osobe iznad tebe koje ti, da tako kažemo, mogu pružiti zaštitu od ovoga.
Da.
Nažalost, kao što sam ranije spomenuo, gradovi diljem svijeta odavno su pod vlašću ovog
ludila. To ne znači da ih se ne može uvjeriti.
Nitko ne želi to učiniti. Ali možete se suočiti s tim ljudima i uvjeriti ih da se trebaju brinuti o vama tamo gdje živite.
A kad to učine... Toliko je toga što bi mogli učiniti, ali građani moraju preuzeti vodstvo, znate.
U redu, u redu. Baš jutros sam rekao svom tehničaru, svom tonskom inženjeru, pomalo zamišljeno: "Da, to je dobar citat."
A onda sam izvadio svoj pametni telefon i pokazao mu ga.
Također sam govorio o još jednoj tehnologiji koju koristimo i koja se može upotrijebiti protiv nas.
Svidio mi se njegov odgovor, jer je rekao: "AI je u redu, sve dok je koristimo samo za njezino vlastito uništenje."
Slažem se i s tim.
U redu. Patrick, kako naša publika može saznati više o tebi? Koja je adresa tvoje web stranice?
technocracy.news/en. Sve možete pronaći tamo.
Moja uvodna obuka o tehnokraciji dostupna je tamo, a možete pristupiti raznim člancima.
To je zaista zapanjujuće. Već gotovo 18 godina bavim se ovim i nakupio sam bogatstvo informacija o temi tehnokracije.
Volio bih da više ljudi dođe i pije iz izvora.
U redu.
Mislim da nam ova konferencija daje razlog za optimizam u tom pogledu.
Nadam se.
Hvala vam puno što ste došli. I veliki pljesak za Patricka Wooda iz Technocracy.News. Hvala vam puno!
Hvala!
Hvala, hvala! Divni Dane, divni Patricku Woodu!
Vidimo da smo još uvijek nepismeni u ovoj temi.
Postavili ste temelje za praćenje razvoja umjetne inteligencije.
Hvala vam što ste pružili ovaj divan uvid.
Želimo vam sve najbolje! Zbogom. Zbogom.