Opće informacije o pravnim propisima i pravilima AZK-a mogu se pronaći na kraju prezentacije.
Sada možemo usmjeriti našu pažnju na našeg prvog gostujućeg govornika iz inostranstva.
Želio bih ukratko iznijeti neke osnovne informacije.
2008. godine razni švicarski mediji objavljivali su naslove poput "Teoretičari zavjere se
bore protiv biometrijskih pasoša". To smo bili mi.
Novine Tagesanzeiger su o tome izvijestile.
Novine St. Galler Tagblatt su napisale: "Takve grupe se često ponašaju nestvarno i pate od paranoje."
SRF Rundschau je dodao: "Sasek vjeruje da je čip u pasošu samo prvi korak. Prije ili kasnije, čip će čak biti ugrađen pod kožu."
Sada, 17 godina kasnije, prof. dr. Daniel Brody sa Univerziteta Okinawa u Japanu upoznat će nas s planovima, praksama i procesima
koji čak promiču transformaciju cijelog ljudskog bića iz prirodnog, suverenog bića
u sintetički i kontrolirani oblik života.
Ne samo čip ispod kože. On nas također uvodi u mehanizme, metode i načine na koje se ljudska bića,
cjelokupno ljudsko biće, mijenjaju u svojoj suštini.
On nas također neće ostaviti u mraku o tome kakvi su ljudi uključeni u koje kompanije pri provođenju
ovih užasnih vizija, ovih užasnih planova i procesa.
Želio bih vam zahvaliti, prof. Broudy, što ste podijelili svoje dragocjeno znanje s onima pogođenima danas na 21. AZK-u.
Ali prvo, evo vaše kratke biografije.
Prof. Daniel Brody, rođen 1964. godine u Sjedinjenim Američkim Državama, ima doktorat iz primijenjene
psiholingvistike i iskustvo kao analitičar slika.
Predaje predavanja na teme koje se kreću od teorije komunikacije i retorike do lingvističke kompozicije i retoričke gramatike.
Prof. Brody je bio dekan Visoke škole međukulturalne komunikacije na Okinawa Christian University u Japanu.
On je trenutno profesor primijenjene lingvistike.
Njegovo istraživanje se fokusira na zvukove, simbole, znakove, slike i boje, te na to kako ih centri moći koriste kao alate
za oblikovanje znanja i utjecanje na percepciju i emocije ljudi.
On je ko-urednik knjige Propaganda in Focus, ko-urednik knjige The Propaganda Model of Today: Filtering Perception and
Consciousness i ko-autor knjige Okinawa under Occupation, McDonaldisation and Resistance to Neoliberal Propaganda.
Izbor njegovih naučnih radova možete pronaći na ResearchGateu, globalnoj bazi podataka za istraživače iz svih naučnih oblasti.
Profesor Daniel Brody je vanredni istraživač u Radnoj grupi za propagandu i globalni rat protiv terora pokrenut 11. septembra.
Danas će prof. dr. Broudy govoriti o transhumanizmu i posthumanizmu.
Ko se za to zalaže i gdje smo danas u pogledu razvoja?
Vau, hvala vam puno na pozivu i toploj dobrodošlici!
I pozdravi iz Japana.
Kako se kaže "Dobro jutro" u vašoj zemlji?
Mi kažemo: Ohayo gozaimasu! Yoroshiku onegai shimasu! i "yoroshiku onegai shimasu", što znači "molim vas, budite ljubazni".
Ne znam postoji li ekvivalent na njemačkom, ali da, hvala vam puno na pozivu.
Danas sam se pripremio da govorim o transhumanizmu i posthumanizmu.
Ponekad postane pomalo tehnički, ali sam pokušao učiniti da bude privlačno široj publici.
Dakle, ako smijem početi s ovim naslovom. Prilično je zanimljiv naslov:
Vještačka materica stiže uskoro!
Ovo je dio biotehnološkog narativa koji se sada čuje širom svijeta. A zatim, naravno, podnaslov:
Jesmo li spremni na njihove posljedice?
Pa, meni to izgleda kao ratovanje.
Još jedan šok za sve – tipično za neku vrstu retoričkog blitzkriega protiv naše psihe.
Čini mi se da sama drskost ovog mizantropskog naslova postavlja još veća pitanja.
Jesu li ovi tipovi nehumanih projekata dio šireg transhumanističkog pokreta?
Ili bismo čak mogli reći posthumanizam?
Da bismo pronašli neke odgovore, moramo se okrenuti drugim srodnim narativima.
Otkako je priča o koronavirusu postala javna, ponekad sam se pitao koja smo duboka saznanja zaista stekli o svijetu.
Možda su laži i obmana sada jednako obilni kao kisik, čak i kad se filtriraju kroz medicinsku masku.
Kao dio intelektualne samoodbrane koju želim prenijeti svojoj publici, želio bih
uokviriti ovo predavanje dijelom mudrosti Isusa:
"Jer ćeš riječima svojim opravdan biti, i riječima svojim osuđen."
Kao lingvista, vjerujem da su riječi važne.
Oni nisu samo zvuci koji izlaze iz naših usta, već najvažniji znakovi stanja naših srca i umova.
Mislim da ovo postaje jasno kada pažljivije pogledamo neke glasove koje čujemo od onih koji promovišu transhumanističku agendu.
Tokom proteklih pet godina pitao sam mnoge ljude šta oni podrazumijevaju pod transhumanizmom. I
većina ljudi ne zna – čak ni visokoobrazovani.
Neki ljudi to brkaju s transrodnošću i odmah počinju pričati o preferiranim zamjenicama.
A kada zamišljamo transhumanizam, možemo reći da je, s jedne strane, definitivno povezan s transrodnošću.
Sjećam se intervjua prije otprilike godinu dana kada se ugledni čuvar političkog establišmenta, Neil
deGrasse Tyson , pojavio u podcastu "TRIGGERnometry".
Bila je žustra rasprava s domaćinima.
Rekao bih da ju je zastrašio, a ne da je zaista raspravljao.
A Tyson je upotrijebio logičku zabludu poznatu kao apelu na tradiciju kako bi podržao i promovirao praksu i normalizaciju
učešća muškaraca s rodnom disforijom u ženskim sportovima.
On je tvrdio da smo u tranzicijskoj fazi. Morali bismo saznati.
Pa, čini mi se da ova rečenica sadrži važan uvid u Tysona i njegove kolege.
Oni iznose perverzije logike tako suhoparno da zvuče kao dobro plaćeni ideolozi.
Kroz cijelu ljudsku historiju, oduvijek su postojala dva spola.
Danas se sa svih strana aktivno stvaraju nove konceptualne kategorije izvan binarnog sistema muško-žensko.
Muškarci i žene, kao i autistični savanti, sada su smješteni na kontinuumu .
Bez obzira na njihove temeljne razlike, ove biološke kategorije moraju biti usklađene na staničnom nivou.
A možda ne primjećujemo pomak prema posthumanizmu jer je on dio šire kampanje za iskrivljavanje stvarnosti, za
uklanjanje ključnih riječi koje opisuju važne biološke procese specifične za žene i muškarce.
O tome smo već detaljno pisali u našoj četverodijelnoj seriji o transhumanizmu na našoj web stranici: "Propaganda in Focus".
Ako želite to pročitati, jednostavno posjetite: propagandainfocus.com.
Vjerujem da se izvorna definicija pojma "rod" u Oxfordskom rječniku engleskog jezika odnosi na napor u deskriptivnoj
lingvistici da se stvore kategorije za podjelu različitih zamjenica koje predstavljaju dva roda, muški i ženski.
Samo kratka napomena uz ovo:
Gdje god je engleski zajednički jezik, danas se čini sasvim prihvatljivim pokušati iskorijeniti ovakve osnovne konceptualne
kategorije, posebno kada one sadrže nešto poput prototipskih karakteristika onoga što
žene i muškarci jesu i čime se obično bave.
Naravno, neke jezike, poput francuskog i španskog, imaju imenice specifične za rod.
Ako se dobro sjećam, nož je muški rod.
Nož je muški rod, a viljuška je ženski rod.
Da, vjerujem da se toga pravilno sjećam.
Možda je John Money 1960-ih prvi pokušao odvojiti koncepte roda od lingvistike i povezati ih s
novonastalim konceptima rodne uloge i rodnog identiteta.
Ne čini se naročito teškim transformisati društvo kako bi usvojilo ove nove koncepte.
Naravno, trebalo je nekoliko decenija, ali danas smo spremni.
Možda je to bilo 1960-ih, možda je to bila historijska prekretnica u kojoj je počela sve veća konfuzija oko jezika i
ličnosti, osobnog identiteta, seksualnosti i društvenih uloga.
Čini se da ima smisla. Ako želite uništiti ljudsku kulturu, zdrave koncepte sebe, porodice, ljudske reprodukcije, ljudske
zajednice, društva i nacije, morate početi uništavanjem jezika i odvajanjem zajedničkih značenja od empirijskih stvarnosti.
Potrebne su masovne i dugotrajne propagandne kampanje kako bi se poremetio jezik i logičko razmišljanje.
Iz toga slijedi da ćemo učestvovati u vlastitoj propasti.
Devalvacija jezika može sve okrenuti naglavačke.
Zato, čini mi se, neki ljudi vjeruju da muškarci mogu menstruirati i imati djecu.
U prvoj knjizi Postanka postoji dubok, ali jednostavan uvid koji se često ili zanemaruje ili
ismijava, a koji definira čovjeka kao sliku Božju.
Navodi se da su i muškarci i žene stvoreni na Božju sliku na zemlji.
Ako izbrišemo ove kategorije, zamućujemo naše razumijevanje o tome kako Bog djeluje kroz nas ljude kao nosioce Njegove slike.
Možda se sjećate nedavnog slučaja u kojem određeni kandidat, kojeg je nominirao Joe Biden za Vrhovni sud SAD-a, nije
mogao ili nije htio definirati što je žena tijekom saslušanja.
I budući da je temeljna konceptualna kategorija ženstva bila potkopana, muškarcima je bilo
lakše zauzeti javne prostore rezervisane za žene.
Ovo je materijalna manifestacija fundamentalno iskrivljenih koncepata.
Čini mi se da smo tokom ovih saslušanja svi svjedočili manjkavoj logici argumenta Johna Moneyja.
Teoretičar komunikacije Herbert Schiller detaljno je opisao ovaj proces i nazvao ga kontrolom definicije.
Korisna metoda kontrole ljudi, nepredvidivih bića koja jesmo, jeste kontrola definicija ključnih riječi i koncepata.
Kada oni na vrhu društvenog, političkog, ekonomskog i crkvenog poretka kontroliraju definicije i mogu nametnuti značenja
putem jezičkih kodova, prisile i novih jezičkih normi, lako je vršiti veću kontrolu nad mislima, govorom i ponašanjem.
Vjerovatno ćete se složiti s tim.
Razmotrite Orwellove ideje o Novom jeziku:
Rat je mir, sloboda je ropstvo, neznanje je istina.
Vratit ću se na temu "rat je mir" malo kasnije.
Dakle, pitanje je kako to možemo postići, pitao se Schiller.
Kako ljudi na vrhu ovog poretka, ove piramide, uspijevaju vršiti ovakvu kontrolu?
Ovo se postiže rutinskim i jednostavnim pristupom onome što je nazvao informacionom infrastrukturom.
Pošto posjeduju informacije, mogu lako uticati na značenje ključnog pojma, naziva ili definicije
jednostavnim pristupom, a mi, potrošačka javnost, sve upijamo.
Ono što me zadivljuje je opis koji je apostol Pavao dao ovoj izuzetno utjecajnoj sili
koja djeluje u svijetu: "knez zračne vlasti" .
Kakvo čudno ime za centar moći!
To je bilo shvaćeno prije hiljada godina, prije nego što je zračni prostor kontrolisan, komercijalizovan i
pretvoren u najvažniji instrument masovne komunikacije danas.
Naravno, ne svako ima pristup emitiranim valovima.
Ali ako ga imate i kažete nešto što je u suprotnosti s službenom političkom realnošću, bit ćete
cenzurirani ili, što je još gore, uklonjeni iz opticaja.
Milioni kilometara optičkih vlakana, satelitske antene i sateliti, svi veliki korporativni brendovi i televizijski kanali,
te sredstva za oblikovanje narativa, ograničavanje debata i njihovo ukorjenjivanje u javnoj svijesti.
Šta misliti, kako misliti i šta reći ili ne reći.
Ova moć, ova sposobnost oblikovanja najfundamentalnijeg nivoa svijesti, zapravo je u rukama samo nekolicine.
Čini mi se da upravo odavde proizlazi nedostatak znanja o transhumanizmu.
Kao društvena bića, prirodno smo privučeni sistemima moći i autoriteta, pa se u ovom dobu masovne komunikacije
prirodno obraćamo medijima i medijskim ličnostima čiji je posao da nam ispune glave pričama za kojima žudimo kao odrasli.
Zanimljivo je da su se prve komunikacijske mreže formirale u maternici, kada smo se
razvili i počeli percipirati glas naše majke.
Istraživanja iz psihologije razvoja pokazuju da se jezičke regije mozga odgovorne za sluh
počinju razvijati već u sedmom mjesecu trudnoće.
Kada se društvena mreža proširi izvan odnosa majke i djeteta na porodicu, a zatim na zajednicu i društvo,
nalazimo psihološko oslobođenje u podizanju vlastitih glasova.
Kada se odvojimo od svojih majki i osjećamo privučenost prema drugim pripovjedačima koji mogu potvrditi
ili dovesti u pitanje naše vrijednosti ili predrasude.
Samo pokušavam zamisliti da se plan transhumanista ostvari i da se ljudske majke uklone iz reproduktivnog ciklusa, kako bi se
sintetičke bebe izlegle i odgajale u sintetičkim maternicama.
Ovo nije šala; zvuči potpuno apsurdno, ali je predvidljivo.
Oni zaista planiraju oduzeti ljudima želju i sposobnost za reprodukciju.
Ovo bi također mogao biti razlog zašto se konstruirano pitanje roda sve više iskorištava.
Surove kampanje izopačavanja stvarnosti neophodne su da bi se uključile žene, prave žene rođene od ljudskih
majki, u transhumanistički plan da se zanemare njihove vlastite prirodne reproduktivne moći.
Koji lingvistički kodovi, po vašem mišljenju, biće izloženi bebama koje će država
razviti u vještačkoj, državom odobrenoj maternici?
Sada razmotrite kako su žene tokom proteklih deset godina bile pod pritiskom i uslovljene da prihvate
nove riječi za prakse tradicionalno povezane sa ženama.
Ne mislim da smo općenito mentalno spremni prihvatiti ove apsolutno lude ideje koje promovišu centri moći u
vezi s transhumanističkim i posthumanističkim agendama.
Potrebno je mnogo kulturnog uslovljavanja da se usađuje nepokolebljiva zabluda da su ljudski, biološki, neurološki i
intelektualni procesi suštinski manjkavi i hitno zahtijevaju vladinu intervenciju i
redizajn kroz rutinska tehnološka poboljšanja.
Oni koji guraju ove planove žele svijet naseljen ljudima koji su trajno injektirani i pojačani, čiji su mozgovi podvrgnuti
eksperimentalnim nadogradnjama i učinjeni potpuno savitljivima.
Vrsta nadogradnje na koju mislim zapravo je samo kod za neizrečenu želju da se živi zauvijek.
Kao što je opisano u Proteus monografiji, o kojoj sam govorio u ranijem intervjuu za Kla.tv, oni koji se pokoravaju ovom
režimu tehnički su nadograđeni, ali i dalje drže pod kontrolom.
Ovo će biti poboljšano do određene mjere, ali kontrolirano.
I tu na scenu stupaju pametan marketing i snaga emitovanih slika.
Možda su ovo glavni razlozi zašto transhumanizam i prelazak u posthumanu budućnost zapravo nisu
percipirani u kolektivnoj svijesti šire javnosti.
Sada malo pozadinskih informacija.
Kada sam radio kao analitičar slika u vojsci, često smo bili veoma zabrinuti zbog kvaliteta
slika i kako najbolje protumačiti njihov sadržaj.
Tako su nam taktike neprijatelja postale sve jasnije.
A ponekad je neprijatelj koristio svoju kamuflažu tako efikasno da nam je postalo prilično teško
analizirati ono što smo vidjeli i izvući smislene zaključke.
Drugim riječima: obmana, kamuflaža i prikrivanje su temeljne komponente metoda koje neprijatelj koristi da prevari i obmane.
I na našu sreću, analiza se nikada ne odvija u vakuumu.
Također se možemo usredotočiti na razumijevanje slike, prizora u svjetlu karata koje su nam na raspolaganju, kako bismo prepoznali
na koji način neprijatelj uspijeva smišljati razne obmane.
A ovaj fokus je samo jedan aspekt složene slike koju bismo tumačili u ratno vrijeme.
U prošlosti smo imali zaista dobre karte, doslovno dobre kartografske prikaze Zemlje.
Ali danas imamo i mnogo zaista dobrih karata u ruci, iako u obliku vladinih bijelih knjiga, objavljenih smjernica, javnih
predavanja, naučnih članaka i drugih vijesti koje otkrivaju toliko toga o
transhumanističkoj tranziciji u posthumanistički svijet.
Svako ko želi razumjeti ko pokreće transhumanizam naprijed može lako pregledati karte koje ovdje
spominjem kako bi proveo vlastitu sveobuhvatnu analizu.
Kao što svi sigurno znaju, mnogi neustrašivi naučnici i doktori opisuju trenutnu eru kao globalni rat, u kojem su
najsmrtonosnija oružja učinjena gotovo neprepoznatljivima.
Zato bismo trebali učiniti sve što možemo da otkrijemo i razotkrijemo ovo oružje.
Pitanje je: zašto oružja ove promjene paradigme ostaju uglavnom skrivena?
Jedan od razloga za to, čini mi se, jest da korporativni mediji nastoje prikriti ih i štetu koju nanose.
Danas ih nazivamo "naslijeđenim medijima" jer je njihov kolaps neizbježan, a njihovo
naslijeđe je namjerno zanemarivanje ljudske dobrobiti.
Drugi problem je što ima previše informacija.
Budući da smo stalno izloženi senzornoj preopterećenosti, energetski troškovi fokusiranja i svrstavanja stvari u
odgovarajuće perspektive i mentalne kategorije su previsoki.
Slike koje nam se, na primjer, prikazuju u medijima predstavljaju samo mali dio zaista složene slike seksualnog odgoja.
Ako želimo razumjeti složeno pitanje poput transhumanizma, moramo se osloniti na više izvora i različita područja znanja.
Vjerovatno ćete se složiti.
Razmotrite, na primjer, vizualne poruke predstavljene javnosti 2015. godine kada je Klaus Schwab govorio u talk showu
kojeg je vodio Charlie Rose o ključnim prepoznatljivim obilježjima nadolazeće četvrte industrijske revolucije.
Mislim da je termin koji se koristi za ovu takozvanu revoluciju samo još jedna domišljata kodna riječ za transhumanizam.
Međutim, ono je upakovano u neku vrstu hiper-racionalne sofisticiranosti, čije je definisanje
koncepata vođeno onim što obično povezujemo s prirodnim ljudskim napretkom kroz tehnološki razvoj.
To zvuči tako pozitivno.
Pa zašto koristiti ovu vrstu kodiranog jezika?
Treba se vratiti 200 godina unazad, kada je parni stroj bio prirodna posljedica ljudske inovacije
koja je temeljno promijenila način na koji radimo.
Onda bismo trebali biti mentalno spremni prihvatiti sve nove alate i tehnike koje sada ulaze na
tržište i prodiru u naša tijela, mozgove i krvotok.
Razmotrite također vizualne prikaze u programu Charlie Rose.
Tamna pozadina sugerira jednostavnost i misteriju, kao i određenu sofisticiranost.
Dva gospodina vode naizgled razuman razgovor o svjetskoj paradigmi koja potresa društvo i ekonomiju.
Charlie Rose postavlja Schwabu pitanje kako bi ga natjerao da govori o ovoj revoluciji, o tome što je u njoj jedinstveno.
A Schwab počinje time što ga uspoređuje s industrijskom revolucijom oko 1800. godine.
Schwab kaže da nova revolucija ne mijenja ono što radite, već vas mijenja.
Razmotrite genetski inženjering: vi ste ti koji se mijenjaju.
Ova mantra se tokom godina ponavljala u različitim retoričkim formulacijama od strane njega i drugih.
U intervjuu sa Schwabom naši su umovi toliko smireni prizorom ove potpuno prirodne rasprave između dvojice muškaraca da nam jedva
pada na pamet da misteriozna sila, poznata kao revolucija, uvodi tehnologije u naša
tijela koje će nas promijeniti na staničnom nivou.
Zapamti! On kaže da te revolucija mijenja.
Vaša sposobnost da djelujete, vaš suverenitet kao ljudskog bića obdarena neotuđivim, od Boga danim
pravima, efektivno je izbrisan Schwabovom izjavom.
Štaviše, vizuelni aspekti ovog naizgled normalnog razgovora zbunjuju slušne poruke.
Tehnologije se koriste za izmjenu nečega što je suštinski jedinstveno, poput našeg genetskog sastava.
Schwabova gramatička formulacija je savršen primjer kako se jezik može koristiti da se duboke političke i tehnološke nametnutosti
učine potpuno prirodnim, poput sila prirode, poput vjetra.
Time što "četvrtu industrijsku revoluciju" čini gramatičkim subjektom koji nas "mijenja", on potpuno
zanemaruje ko pokreće promjene, koje institucije ih provode, kome služe i koje odluke donose određeni akteri.
Vidite, duboko smo uronjeni u analizu gramatike rečenice kako bismo shvatili da ljudi koji pokreću revoluciju naše
krvne ćelije, naše krvne sudove i naše neurološke puteve vide kao otvorena i lako dostupna mjesta za tehnološki razvoj.
U Schwabovom opisu, ova takozvana revolucija prikazana je kao autonomna sila koja djeluje na nas, pasivne ljude.
U stvarnosti su stvari, međutim, drugačije.
Mislim da je to koordinirani program tehnološke implementacije od strane identificiranih
kompanija, vlada i međunarodnih organizacija.
Čini mi se da je to iskrenija karakterizacija.
Finansiramo i implementiramo tehnologije koje će radikalno promijeniti ljudsko ponašanje, kogniciju,
neurološke funkcije, društvene odnose, prava na privatnost, pa čak i kupovinu i prodaju.
Ovaj detaljniji opis bi odmah izazvao pitanja:
A što je s informiranim pristankom?
Je li ovo uopće poželjno iz demokratske perspektive? I koje su opcije otpora, materijalnog i intelektualnog, dostupne?
Douglas Lummis detaljno raspravlja o ovom procesu u svojoj knjizi Radikalna demokratija iz 1996. godine.
On čitaoce upoznaje s antidemokratskim razvojem, koji opisuje kao razvoj koji uništava u ime nacionalne sigurnosti.
Danas bismo mogli govoriti o borbi protiv terorizma, ili protiv prekomjernog stanovništva, ili protiv ugljičnog dioksida, ili
neke druge trendovske apstrakcije koju elita prevarno ističe kao cilj koji treba zaštititi ili protiv kojeg treba voditi borbu.
I unutar ove ideologije razvoja, prema Lummisu, moć metafore leži u njenoj sposobnosti da stvori dojam da su projekti provedeni u
okviru ove ideologije prirodni i neizbježni, te da će dovesti do ispravne i unaprijed određene
budućnosti ciljanog objekta koji treba razviti.
To je prilično duboko kad uzmete u obzir ludu žurbu s kojom se uništenje vrši u ime razvojne agende, politike
ili plana, ili možda investicije ili vježbe ratne igre.
Kad su relativno moćni racionalizirali čovječanstvo kao suvišne, beskorisne konzumente koji moraju biti lišeni pristupa, recimo,
hrani, neophodnom životinjskom proteinu koji održava život, koji ispuštaju štetni ugljični dioksid, da ne
spominjemo njegovu apsolutnu nužnost za život na Zemlji.
Ili ih vide kao članove ogromnog i neopranog stada teretnih životinja koje treba popisati, označiti i kontrolirati.
Oni koji nisu imenovani u Schwabovom opisu četvrte industrijske revolucije praktično priznaju svoje
članstvo i obožavanje globalnog kulta transhumanizma.
Uobičajena retorička taktika koju koristi Schwab služi prikrivanju aktera koji preferira ostati skriven.
U analizi kritičkog diskursa ova se tehnika naziva nominalizacija.
To je retorički potez koji ima nevjerovatan ideološki utjecaj.
On ono što je u suštini politički projekt, odnosno transformaciju ljudskog društva putem
tehnologije, prikazuje kao neizbježnu historijsku silu.
Još jednom: to je samo kod koji izražava: "Otpor je uzaludan".
Ne može se oduprijeti revoluciji koja se sasvim prirodno odvija.
Ovo potvrđuje moju raniju tvrdnju o Lummisu i antidemokratskom trendu.
Schwabov jezik isključuje svaku mogućnost da ljudi kolektivno odluče da uopće ne žele biti mijenjani tim tehnologijama.
Sama gramatička struktura služi kao oblik blage prisile.
Još jedan razlog je taj što se ove tehnologije predstavljaju kao neophodna i nezaobilazna sredstva za opće dobro.
Tvrde da rješavaju društvene probleme na kojima su tehnokrati oduvijek radili.
Pa ko stoji iza ove globalne inicijative?
Ako zanemarimo najočitiji, istaknuti centar globalne moći, transnacionalni sistem centralnih banaka, onda među mnogim
vladinim agencijama, nevladinim organizacijama i korporativnim divovima koji zajedno djeluju širom
svijeta, istaknuti igrači su poznati većini ljudi.
U našem istraživanju smo istakli da vojno-industrijski kompleks, DARPA i NASA trebaju ostati u fokusu za sada.
Ako uzmemo zahtjev NASA-e za kiborgove, navodno za istraživanje svemira, ovo je očigledno logična polazna tačka za
svaku studiju novonastajuće transhumanističke paradigme.
Istražili smo planove i procese za pretvaranje ljudi iz prirodnih, suverenih bića u sintetičkiji i kontroliraniji oblik života.
Po mom mišljenju, takva istraga je relativno jednostavna ako uzmemo u obzir kako komunikacija i dizajn materijalnih struktura
i arhitektura odražavaju razmišljanje onih na vlasti, koji nastoje preoblikovati svijet i ljudska tijela koja ga nastanjuju.
Sada obratite pažnju na to kako se tehnički aspekti transhumanizma zamišljaju i promoviraju javnosti.
"U ovom projektu razvit ćemo i istražiti koncepte za Internet bio-nano stvari, ili skraćeno IoBNT."
Područja primjene uključuju personaliziranu medicinu i industrijsku primjenu u mikro razmjeru.
IoBNT je osmišljen da omogući praćenje i pokretanje infekcija putem komunikacijske platforme između
nano-uređaja u ljudskom tijelu i vanjskih pristupnika.
Na ovaj način, IoBNT će podržati prijenos podataka i kontrolnih informacija između nano-uređaja i vanjskih računara.
Ako pažljivo razmislimo o tome zašto je društveni svijet takav kakav jest, možemo početi shvatati da je to eksperiment.
Veliki inženjeri društva i ekonomije već su postigli visok stepen kontrole nad nama, ispitanicima,
kontrolirajući mentalni okvir unutar kojeg razmišljamo, govorimo i društveno i ekonomski komuniciramo.
Razmislite i o velikim medijskim sistemima koji u nas usađuju "ispravne" vrijednosti i stavove, prihvaćene ideje i ideologije.
Mi smo definitivno ispitanici u eksperimentu.
Neki od nas su nejasno svjesni ovoga. Drugi su potpuno neuključeni.
Pronalazimo mnogo tragova u izjavama tehnokrata.
Uzmimo ovu definiciju iz 'Transhumanističkog manifesta', koji je ponovo objavila NASA:
Svjetonazor koji teži kvalitetu života koji stvara trajni napredak, samotransformaciju, praktični optimizam,
vizionarska rješenja i kritičko razmišljanje; transhumanizam.
Transhuman je biološko-tehnički organizam; transformacija ljudske vrste koja se razvija zajedno s tehnologijom.
Ovaj pogled na transformaciju prikazuje u optimističnim terminima, a da pritom ne daje nikakvu naznaku ko finansira
tu transformaciju ili ko razvija biotehnološke organizme.
Ona priznaje svoje vlastite ideološke korijene. Opet više nominalizacije.
Poput ljudi, svjetonazori teže nečemu; određenom kvalitetu života.
Ona prebacuje svu odgovornost na apstrakciju. Na primjer, na prirodnu selekciju ili neki drugi slijepi
mehanizam slučaja koji posjeduje nevjerovatnu kreativnu moć.
Za one koji se usuđuju razmišljati drugačije, uvijek postoje ovčarski psi da čopor drže u
redu, poslušan i da se kreće u pravom smjeru.
Elon Musk je upozorio da se moramo spojiti s mašinama kako bismo izbjegli da postanemo poput majmuna.
A Michell Zappa, budući strateg Zaklade Rockefeller i Kineskog ministarstva obrazovanja, slično je tvrdio 2013. godine da
čovječanstvo nema izbora nego da bude odvučeno, uz udaranje nogama i vrištanje, na rub budućnosti
genetske terapije, umjetnih organa, sintetičke krvi i krvnih žila te bioelektroničkih lijekova.
Dakle, kada svjedočimo transformaciji poput one koju opisuju Schwab, Musk, Gates, Harari i ostali veliki tehnokrati i
gurui, mislim da je sasvim prirodno zapitati se: gdje smo sada?
Svi ovi takozvani nadogradnji o kojima sam do sada govorio postavljaju pitanje šta zapravo znači biti čovjek.
Ako je, na primjer, DNK kod života, šta to znači za ljudski život da se genetskim kodom može manipulirati?
Da vlade finansiraju istraživanje i razvoj tehnologija za obavljanje ove vrste poslova?
Ovo je iz reklamne kampanje Moderne kada je najavljeno uvođenje mRNA tehnologije...
Pa, to je prilično nevjerovatno. Da li zaista stojimo na pragu posthumanog svijeta?
Ako je tako, šta zapravo znači "posthuman"? Je li to teorijsko? Praktično?
Decenijama postoji filozofski posthumanizam koji se može naći u spisima svih velikih teoretičara kulture koji
proglašavaju humanizam, onako kako je bio shvaćen tokom Prosvjetiteljstva, za završenim.
Posthumanizam se sada također razumije u smislu tehnološkog posthumanizma.
Područje koje me zanima i koje se ogleda u naporima da se promijeni društveni, psihološki ili fizički
sastav i ponašanje ljudi kroz tehnološka poboljšanja:
U genetskom inženjeringu ili neuro-kibernetičkoj augmentaciji.
Kako znamo da je to slučaj?
Na primjer, 2015. godine Pfizer je najavio partnerstvo sa Univerzitetom Bar-Ilan kako bi
bolje razumio DNK nanorobote za dostavu lijekova.
Saopćenje za štampu izričito navodi da će "ovaj strateški korak transformisati nanorobote
iz naučne fantastike u primijenjeno rješenje".
Reference na robote koji djeluju na staničnom nivou stoga mogu ukazivati na to da tradicionalna
biološka nauka implodira ili da je zamjenjuje.
To može značiti da se sintetička biologija spaja s prirodnom biologijom, donoseći nove oblike
istraživanja i razvoja te ljudskog postojanja u prvi plan.
U publikaciji iz 2015. godine pod naslovom "Internet bio-nano stvari", Ian Akyildiz , pionir IoBNT-a, i
njegovi kolege pišu o ovoj paradigmi promjene koja se odvija u tehnologiji komunikacija i umrežavanja.
Oni navode: "Na nivou nanotehnologije moguće je stvoriti objekte zasnovane na kontroli, ponovnoj
upotrebi, modifikaciji i re-inženjeringu bioloških ćelija."
Ova nova mreža, zasnovana na živim ćelijama i organizmima, predstavlja osnovu za mnoge nove primjene u vojnim, zdravstvenim
i sigurnosnim sektorima, gdje se nano-stvari mogu lako sakriti, implantirati i raspršiti po okolini, gdje mogu kooperativno
obavljati detekciju, kontrolu, obradu i umrežavanje.
U novembru 2019. godine, Anthony Fauci govorio je o primjenama ove nove tehnologije u zdravstvu, ove nanotehnologije poznate
kao samostalno-sklapajuće se nanodestice, "univerzalne vakcine protiv gripe kao nove metode izazivanja imunog odgovora".
To je bilo u novembru 2019.
Šest dana kasnije, prvi izvještaj o misterioznom novom soju gripe pojavio se iz Wuhana u Kini.
Koja je veza?
Nekoliko godina kasnije, 2023. godine, u predavanju Akyildiza, tema je u većem fokusu.
On ističe da: "Nano-veličinske biološke mašine koje stoje iza IoBNT-a su dizajnirane da se ubrizgaju u tijelo."
I to vrlo dobro funkcioniše sa ovim COVID vakcinama. Kreće se u tom smjeru.
Ove mRNA nisu ništa više od sićušnih mašina na nanoskali. One su programirane i ubrizgane.
Opširno smo pisali o svim ovim očiglednim primjenama, ali najfascinantnija je mjera poricanja
u vezi s promjenom paradigme koja je pred nama.
Istraživanje i razvoj se odvijaju već decenijama.
Istraživači gotovo nikada ne analiziraju fizički sistem u njegovom izvornom obliku.
Umjesto toga, oni grade model koji aproksimiraju ponašanje za koje vjeruju da ga posmatraju u sistemu.
Analizom ponašanja modela nadaju se da će moći predvidjeti ponašanje stvarnog sistema.
Vidite, mi konstruiramo modele jer su prirodni dinamički sistemi obično previše složeni da bi
poslužili kao okruženje za praktičnu i preciznu analizu.
Sve zavaravajuće priče u naučnim krugovima o ljudskom tijelu kao mašini, mozgu kao računaru, DNK kao softveru i vakcinama kao
ažuriranjima softvera odražavaju pogrešno konceptualno modeliranje ljudi kao pogodnog mjesta za eksperimentisanje i nadogradnju.
Reduktivno i mehanističko razmišljanje koje prevladava u umovima transhumanističkih tehnokrata
sada je dokazano da je fundamentalno pogrešno.
S obzirom na masovno globalno zataškavanje povreda i smrti koje su nastale usljed eksperimentalne upotrebe lijekova u proteklih
pet godina, pitam se da li se složeni i dinamični sistem koji nazivamo ljudskim tijelom, mozgom i krvotokom sada urušava.
Jesu li svi transhumanistički modeli za istinsku posthumanu budućnost već propali?
Ne mogu zamisliti kako istina o ovom tehnokratskom ratu protiv čovječanstva može još dugo ostati skrivena.
Kao što kaže poslovica: istina će izaći na vidjelo.
Vau, kakav početak. Hvala vam, dr Broudy, profesore Broudy. To je bilo sjajno.
Sada imamo osnovu za dan. Slušat ćemo više u ovom smjeru.
Ali za sada, hajde da uzmemo trenutak da odahnemo s olakšanjem.
Morat ćemo pogledati ovo predavanje mnogo puta prije nego što zaista shvatimo dubinu onoga što ovdje pokriva.
Hvala vam još jednom na svemu.