Yleistä tietoa lainsäädännöstä ja AZK:n säännöistä on esityksen lopussa.
Nyt voimme siirtyä ensimmäisiin ulkomaisiin puhujiin.
Haluaisin kertoa teille lyhyen taustatiedon.
Vuonna 2008 useat sveitsiläiset tiedotusvälineet julkaisivat otsikon "Salaliittoteoreetikot
taistelevat biometrisiä passeja vastaan". Se olimme me.
Tagesanzeiger on raportoinut tästä.
St. Galler Tagblatt kirjoitti: "Tällaiset ryhmät käyttäytyvät usein epämaailmallisesti ja kärsivät vainon pelosta".
SRF-Rundschau lisäsi: "Sasek uskoo, että siru passissa on vain ensimmäinen askel. Ennemmin tai
myöhemmin siru istutettaisiin jopa ihon alle".
Nyt, 17 vuotta myöhemmin, rakkaat ystävät, professori, tohtori Daniel Brody Okinawan yliopistosta Japanista kertoo meille
suunnitelmista, käytännöistä ja prosesseista, jotka jopa ohjaavat koko ihmisen muuttamista luonnollisesta, suvereenista
olennosta synteettiseksi ja hallituksi elämänmuodoksi.
Ei vain siru käden alla. Hän perehdyttää meidät myös niihin mekanismeihin, menetelmiin ja tapoihin, joilla
ihminen, koko ihminen, on tarkoitus muuttaa olemukseltaan.
Hän ei myöskään jätä meitä pimentoon siitä, millaiset ihmiset työskentelevät minkä yritysten kanssa toteuttaakseen
näitä kauhuvisioita, kauhusuunnitelmia ja -prosesseja.
Kiitos, professori Broudy, että jaoitte arvokasta tietämystänne ihmiskunnan kanssa tänään 21. AZK-kokouksessa.
Mutta ensin lyhyt elämäkerta.
Prof. Daniel Brody, syntynyt 1964 Yhdysvalloissa, on väitellyt sovelletun
psykolingvistiikan tohtoriksi ja toiminut kuva-analyytikkona.
Hän luennoi aiheista, jotka vaihtelevat retoriikan viestintäteoriasta
kielelliseen kompositioon ja retoriseen kielioppiin.
Prof. Brody oli kulttuurienvälisen viestinnän tutkijakoulun dekaani Okinawan kristillisessä yliopistossa Japanissa.
Tällä hetkellä hän on soveltavan kielitieteen professori.
Hänen tutkimuksensa keskittyy ääniin, symboleihin, merkkeihin, kuviin ja väreihin sekä siihen, miten
valtakeskukset käyttävät niitä välineinä tiedon muokkaamiseen ja ihmisten käsityksiin ja tunteisiin vaikuttamiseen.
Hän on toinen "Propaganda in Focus" -kirjan päätoimittaja, toinen "The Propaganda Model of Today, Filtering Perception and
Consciousness" -kirjan päätoimittaja ja toinen "Okinawa under Occupation" -kirjan, "McDonaldisation and
Resistance to Neoliberal Propaganda" -kirjan kirjoittaja.
Valikoima hänen tieteellisistä töistään löytyy ResearchGatesta, joka on maailmanlaajuinen
tietokanta kaikkien tieteenalojen tutkijoille.
Professori Daniel Brody on apulaistutkija propagandaa ja syyskuun 11. päivän aiheuttamaa maailmanlaajuista
terrorismin vastaista sotaa käsittelevässä työryhmässä.
Professori Broudy puhuu tänään transhumanismista ja posthumanismista.
Kuka tätä tavoittelee, ja missä olemme tällä hetkellä kehityksen suhteen?
Vau, kiitos paljon kutsusta ja lämpimästä vastaanotosta!
Ja terveisiä Japanista.
Miten sanotaan: "Hyvää huomenta"!
Me sanomme: Ohayo gozaimasu! Yoroshiku onegai shimasu! ja "yoroshiku onegai shimasu", joka tarkoittaa "Ole kiltti".
En tiedä, onko saksaksi vastaavaa, mutta kyllä, kiitos paljon kutsusta.
Olen valmistautunut puhumaan transhumanismista ja posthumanismista tänään.
Joskus siitä tulee hieman teknistä, mutta olen yrittänyt tehdä siitä houkuttelevan laajalle yleisölle.
Jos saan aloittaa tästä otsikosta. Se on aika mielenkiintoinen otsikko:
"Keinomaha on pian tulossa!"
Tämä on osa biotekniikan tarinaa, jota nyt kuullaan kaikkialla maailmassa. Ja sitten tietenkin alaotsikko:
"Olemmeko valmiita niiden vaikutukseen?"
Minusta se näyttää sodankäynniltä.
Lisää shokkia kaikille - tyypillistä eräänlaiselle retoriselle salamasodalle psyykeämme vastaan.
Minusta tuntuu, että tämän ihmisvihamielisen otsikon julkeus herättää vielä suurempia kysymyksiä.
Ovatko tällaiset epäinhimilliset hankkeet osa laajempaa transhumanismin liikettä?
Vai voisimmeko jopa sanoa posthumanismi?
Löytääksemme vastauksia meidän on käännyttävä muiden asiaan liittyvien kertomusten puoleen.
Esimerkiksi coronavirusjutun tultua julki olen joskus miettinyt, millaisia syvällisiä
oivalluksia olemme todella saaneet maailmasta.
Ehkä valheita ja petoksia on nyt yhtä paljon kuin happea, vaikka se suodatettaisiinkin lääketieteellisen maskin läpi.
Osana älyllistä itsepuolustusta, jonka haluan välittää kuulijoille, haluaisin
kehystää tämän luennon Jeesuksen viisaudella:
"Sillä omilla sanoillanne teidät vanhurskautetaan, ja omilla sanoillanne teidät tuomitaan."
Kielitieteilijänä uskon, että sanat ovat tärkeitä.
Ne eivät ole vain ääniä, jotka tulevat suustamme, vaan tärkeimmät merkit sydämemme ja mielemme tilasta.
Mielestäni tämä käy selväksi, kun tarkastelemme lähemmin joitakin transhumanistista agendaa ajavien tahojen ääniä.
Viimeisten viiden vuoden aikana olen kysynyt monilta ihmisiltä, mitä he ymmärtävät transhumanismilla. Ja
useimmat ihmiset eivät tiedä - edes hyvin koulutetut ihmiset.
Jotkut sekoittavat sen transsukupuolisuuteen ja alkavat heti puhua ensisijaisista pronomineista.
Ja jos ajattelemme transhumanismia, voimme sanoa, että toisaalta se liittyy ehdottomasti transsukupuolisuuteen.
Muistan haastattelun noin vuosi sitten, kun poliittisen instituution kuuluisa portinvartija Neil
deGrasse Tyson esiintyi "TRIGGERnometry"-podcastissa.
Isäntien kanssa käytiin kiivasta keskustelua.
Sanoisin pikemminkin, että hän pelotteli heitä eikä oikeastaan keskustellut heidän kanssaan.
Tyson käytti perinteeseen vetoamisena tunnettua loogista harhaluuloa tukeakseen ja kannustaakseen
sukupuolisairaiden miesten osallistumista naisten urheilulajeihin ja normalisoidakseen sen.
Hän väitti, että olemme siirtymävaiheessa. Meidän olisi otettava selvää.
Minusta tuntuu, että tämä lause sisältää tärkeän oivalluksen Tysonista ja hänen kollegoistaan.
He sanallistavat logiikan vääristymät niin luontevasti, että he kuulostavat hyvin palkatuilta ideologeilta.
Ihmiskunnan historiassa on aina ollut kaksi sukupuolta.
Nykyään luodaan aktiivisesti uusia käsitteellisiä kategorioita, jotka eivät kuulu mies-nainen-ulottuvuuteen, joka puolelta.
Mies- ja naispuolinen ihminen sekä autistinen savantti on nyt sijoitettu jatkumolle .
Peruseroista huolimatta nämä biologiset luokat on yhdenmukaistettava solutasolle asti.
Ja ehkä emme huomaa siirtymistä kohti posthumanismia, koska se on laajempi todellisuutta vääristävä kampanja, jolla pyritään
poistamaan avainsanat, jotka kuvaavat tärkeitä biologisia prosesseja, jotka ovat ainutlaatuisia naisille ja miehille.
Olemme jo kirjoittaneet tästä yksityiskohtaisesti transhumanismia käsittelevässä neliosaisessa
sarjassamme verkkosivuillamme: "Propaganda in focus".
Jos haluat lukea sen, käy osoitteessa propagandainfocus.com.
Uskon, että Oxford English Dictionaryn alkuperäinen määritelmä "sukupuolesta" viittaa kuvailevan kielitieteen pyrkimykseen luoda
kategorioita, joiden avulla voidaan jaotella eri pronomineja, jotka edustavat kahta sukupuolta, maskuliinista ja feminiinistä.
Vain pieni sivuhuomautus:
Siellä, missä englanti on yleiskieli, näyttää nykyään olevan täysin hyväksyttävää yrittää pyyhkiä pois tällaiset
peruskäsitteelliset kategoriat, erityisesti silloin, kun ne sisältävät prototyyppisiä piirteitä siitä,
millaisia naiset ja miehet ovat ja mitä heillä on tapana tehdä.
Joissakin kielissä, kuten ranskassa ja espanjassa, on tietysti sukupuolisidonnaisia substantiiveja.
Jos muistan oikein, veitsi on maskuliininen substantiivi.
Veitsi on maskuliininen substantiivi ja haarukka feminiininen substantiivi.
Kyllä, luulen, että muistan sen oikein.
Ehkäpä John Money yritti 1960-luvulla ensimmäisenä erottaa sukupuolen käsitteet kielitieteestä ja
yhdistää ne sukupuoliroolien ja sukupuoli-identiteetin kehittyviin käsitteisiin.
Ei vaikuta erityisen vaikealta järjestää yhteiskuntaa uudelleen näiden uusien käsitteiden omaksumiseksi.
Se kesti tietenkin muutaman vuosikymmenen, mutta nyt olemme valmiita.
Ehkä se tapahtui 1960-luvulla, ehkä tämä oli se historiallinen piste, jossa alkoi lisääntyvä sekaannus kielestä,
persoonallisuudesta ja henkilökohtaisesta identiteetistä, seksuaalisuudesta ja sosiaalisista rooleista.
Se vaikuttaa järkevältä. Jos halutaan tuhota inhimillinen kulttuuri, terveet käsitykset itsestä, perheestä, ihmisen
lisääntymisestä, ihmisyhteisöstä, yhteiskunnasta ja kansakunnasta, on aloitettava tuhoamalla kieli ja
erottamalla jaetut merkitykset empiirisestä todellisuudesta.
Tarvitaan massiivisia ja jatkuvia propagandakampanjoita kielen ja loogisen ajattelun häiritsemiseksi.
Tästä seuraa, että osallistumme itsemme tuhoamiseen.
Kielen aliarvostaminen voi kääntää kaiken ylösalaisin.
Minusta tuntuu, että siksi jotkut ihmiset uskovat, että miehet voivat kuukauttaa ja saada lapsia.
Ensimmäisessä Mooseksen kirjassa on syvällinen mutta yksinkertainen oivallus, joka usein joko jätetään huomiotta
tai pilkataan, ja joka määrittelee ihmisen Jumalan kuvaksi.
Siinä todetaan, että sekä miehet että naiset on luotu Jumalan kuvaksi maan päälle.
Näiden kategorioiden poistaminen hämärtää käsitystämme siitä, miten Jumala toimii meidän ihmisten kautta kuvina.
Muistatte ehkä lähimenneisyydestä tapauksen, jossa eräs Joe Bidenin ehdokas Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen ei pystynyt
tai halunnut määritellä kuulemisen aikana, mitä nainen on.
Ja koska naisen peruskäsitteellinen kategoria horjutettiin, miehet pystyivät helpommin
valtaamaan naisille varattuja julkisia tiloja.
Tämä on pohjimmiltaan kieroutuneiden käsitteiden aineellinen ilmentymä.
Minusta näyttää siltä, että me kaikki näimme näissä kuulemistilaisuuksissa John
Moneyn väitteen virheellisen logiikan.
Viestinnän teoreetikko Herbert Schiller kuvasi tätä prosessia yksityiskohtaisesti ja kutsui sitä määritelmien hallinnaksi.
Hyödyllinen tapa hallita ihmisiä, arvaamattomia olentoja, joita me olemme, on hallita avainsanojen ja -käsitteiden määritelmiä.
Kun yhteiskunnallisen, poliittisen, taloudellisen ja kirkollisen järjestyksen huipulla olevat tahot voivat hallita määritelmiä ja
määrätä merkityksiä kielikoodien, pakottamisen ja uusien kielinormien avulla, on helppoa hallita
entistä enemmän ajattelua, puhetta ja käyttäytymistä.
Olet luultavasti samaa mieltä tästä.
Ajattele Orwellin ajatuksia uutispuheesta:
"Sota on rauhaa, vapaus on orjuutta, tietämättömyys on totuutta".
Palaan aiheeseen "sota on rauha" hieman myöhemmin.
Kysymys kuuluu siis, miten voimme saavuttaa tämän, Schiller kysyi itseltään.
Miten tämän järjestyksen, tämän pyramidin huipulla olevat ihmiset onnistuvat käyttämään tällaista määräysvaltaa?
Tämä tapahtuu rutiininomaisen ja helpon pääsyn avulla siihen, mitä hän kutsui tietoinfrastruktuuriksi.
Koska ne omistavat tiedon, ne voivat helposti vaikuttaa keskeisen termin, nimikkeen tai määritelmän
merkitykseen, koska ne ovat helposti saatavilla, ja me, kuluttajayleisö, otamme kaiken sen vastaan.
Minua hämmästyttää kuvaus, jonka apostoli Paavali antoi tälle uskomattoman vaikutusvaltaiselle voimalle,
joka toimii maailmassa: "taivaan voiman ruhtinas" .
Onpa outo nimi valtakeskukselle!
Se ymmärrettiin jo tuhansia vuosia sitten, ennen kuin ilmatilaa alettiin valvoa, kaupallistaa ja
tehdä siitä nykyisin tärkein joukkoviestinnän väline.
Kaikilla ei tietenkään ole pääsyä radioaaltoihin.
Mutta jos sinulla on se ja sanot jotain, joka on ristiriidassa virallisen poliittisen todellisuuden kanssa, sinua sensuroidaan
tai, mikä vielä pahempaa, sinut poistetaan liikenteestä.
Miljoonia kilometrejä valokuitukaapelia, satelliittiantenneja ja satelliitteja, kaikki suuret yritysbrändit ja lähetyskanavat sekä
keinot muokata tarinoita, rajoittaa keskusteluja ja ankkuroida ne yleiseen tietoisuuteen. Mitä
ajatella, miten ajatella ja mitä sanoa tai olla sanomatta.
Tämä voima, kyky muokata tietoisuuden perustasoa, on itse asiassa vain harvojen käsissä.
Minusta näyttää siltä, että tästä johtuu transhumanismia koskeva tietämättömyys.
Sosiaalisina olentoina meitä luonnostaan vetävät puoleemme valta- ja auktoriteettijärjestelmät, joten tänä joukkoviestinnän
aikakautena käännymme luonnostaan tiedotusvälineiden ja mediapersoonien puoleen, joiden tehtävänä on
täyttää päämme tarinoilla, joita aikuisina kaipaamme.
Mielenkiintoista on, että ensimmäiset viestintäverkot syntyivät kohdussa, kun kehityimme ja aloimme havaita äitimme äänen.
Kehityspsykologiset tutkimukset osoittavat, että kuulosta vastaavat aivojen kielialueet
kehittyvät seitsemännestä raskauskuukaudesta alkaen.
Kun sosiaalinen verkosto laajenee äiti-lapsi-suhdetta pidemmälle, perheeseen ja sitten yhteisöön ja yhteiskuntaan,
löydämme psykologisen vapautuksen korottamalla omaa ääntämme.
Kun irrottaudumme äideistämme ja kiinnostumme muista tarinankertojista, jotka saattavat vahvistaa tai
kyseenalaistaa arvojamme tai ennakkokäsityksiämme.
Yritän vain kuvitella hetkeksi, että transhumanistien suunnitelma toteutuu ja ihmisäidit poistetaan
lisääntymiskierrosta, jotta synteettisiä vauvoja haudotaan ja kasvatetaan synteettisissä kohduissa.
Tämä ei ole vitsi, se kuulostaa täysin absurdilta, mutta se on ennakoitavissa.
He todella aikovat viedä ihmisiltä halun ja kyvyn lisääntyä.
Tämä voi olla myös syy siihen, että konstruoitua sukupuolikysymystä käytetään yhä enemmän välineenä.
Kovia todellisuutta vääristeleviä kampanjoita tarvitaan, jotta naiset, oikeat ihmisäitien synnyttämät naiset,
saadaan mukaan transhumanistiseen suunnitelmaan, jossa halveksitaan heidän omaa luonnollista lisääntymiskykyään.
Millaisille kielikoodeille luulette valtion kehittämien vauvojen altistuvan ihmisen luomassa, valtion hyväksymässä kohdussa?
Huomatkaa nyt, miten naisia on painostettu ja ehdollistettu viimeisten 10 vuoden aikana omaksumaan uusia
sanoja perinteisesti naisiin liitetyille käytännöille.
En usko, että olemme yleisesti ottaen henkisesti valmiita ottamaan vastaan näitä täysin hulluja ajatuksia, joita vallan keskukset
ajavat transhumanististen ja posthumanististen agendojen osalta.
Tarvitaan paljon kulttuurista ehdollistamista, jotta voidaan istuttaa vankkumaton harhakäsitys siitä, että ihmisen biologiset,
neurologiset ja älylliset prosessit ovat pohjimmiltaan virheellisiä ja että ne tarvitsevat kipeästi
hallituksen väliintuloa ja uudelleensuunnittelua rutiininomaisten teknologisten parannusten avulla.
Näitä suunnitelmia ajavat tahot haluavat maailman, jossa asuu ihmisiä, joita ruiskutetaan ja tehostetaan jatkuvasti ja joiden
aivoja on parannettu kokeellisesti ja tehty täysin muokattaviksi.
Se aseistus, josta puhun, on oikeastaan vain koodi sanattomalle halulle elää ikuisesti.
Kuten Proteus-monografiassa kuvataan, josta puhuin aiemmassa Kla.tv:n haastattelussa, tämän hallinnon
kuuliaiset ovat teknisesti parannettuja ja silti hallinnassa.
Tätä parannetaan jossain määrin, mutta sitä valvotaan.
Ja tässä kohtaa taitava markkinointi ja lähetyskuva ovat avainasemassa.
Ehkä nämä ovat tärkeimmät syyt siihen, miksi transhumanismia ja siirtymistä posthumanistiseen tulevaisuuteen ei oikeastaan
tunnisteta suuren yleisön kollektiivisessa tietoisuudessa.
Nyt hieman taustatietoa.
Kun olin kuva-analyytikkona armeijassa, olimme usein hyvin huolissamme kuvien laadusta ja siitä,
miten niiden sisältöä voitaisiin parhaiten tulkita.
Vihollisen taktiikka tuli meille yhä selvemmäksi.
Joskus vihollinen käytti naamiointiaan niin tehokkaasti, että meidän oli melko vaikeaa
analysoida näkemäämme ja tehdä järkeviä johtopäätöksiä.
Toisin sanoen harhauttaminen, naamiointi ja peittely ovat olennaisia osia menetelmistä, joita
vihollinen käyttää huijaamiseen ja harhauttamiseen.
Onneksemme analyysi ei koskaan tapahdu tyhjiössä.
Voimme myös keskittyä ymmärtämään kuvaa, kuvia, käytettävissämme olevien korttien valossa, jotta voimme
tunnistaa, miten vihollinen pystyy keksimään erilaisia petoksia.
Ja tämä keskittyminen on vain yksi osa siitä monimutkaisesta kuvasta, jota tulkitsisimme sodan aikana.
Meillä oli ennen todella hyviä karttoja, kirjaimellisesti hyviä kartografisia esityksiä maapallosta.
Mutta nykyään meillä on myös paljon todella hyviä kortteja pelattavana, vaikkakin hallitusten valkoisten kirjojen,
julkaistujen ohjeiden, julkisten luentojen, tieteellisten artikkeleiden ja muiden uutisten muodossa,
jotka paljastavat niin paljon transhumanistisesta siirtymisestä kohti posthumanistista maailmaa.
Jokainen, joka haluaa ymmärtää, kuka ajaa transhumanismia, voi helposti tutkia tässä
mainitsemiani karttoja ja tehdä oman kattavan analyysinsä.
Kuten kaikki varmasti tietävät, monet pelottomat tiedemiehet ja lääkärit kuvaavat nykyistä aikakautta
maailmanlaajuisen sodankäynnin aikakaudeksi, jossa tappavimmat aseet on tehty käytännössä tunnistamattomiksi.
Siksi meidän on tehtävä kaikkemme paljastaaksemme ja paljastaaksemme aseet.
Kysymys kuuluu: miksi tämän paradigman muutoksen aseet pysyvät suurelta osin piilossa?
Yhtenä syynä tähän näyttää mielestäni olevan se, että tiedotusvälineet haluavat
salata ne ja niiden aiheuttamat vahingot.
Nykyään kutsumme niitä "varastomedioiksi" , koska niiden romahdus on lähellä ja koska niiden perintönä on
tahallinen piittaamattomuus ihmisten hyvinvoinnista.
Toinen ongelma on se, että tietoa on liikaa.
Koska olemme jatkuvasti alttiina aistien ylikuormitukselle, keskittyminen ja asioiden luokittelu oikeisiin
näkökulmiin ja mielen kategorioihin on liian kallista.
Esimerkiksi tiedotusvälineissä meille esitetyt kuvat edustavat vain pientä osaa todella monimutkaisesta koulutuskuvasta.
Jos haluamme ymmärtää transhumanismin kaltaista monimutkaista ongelmaa, meidän on
käytettävä useita lähteitä ja eri tiedonaloja.
Olet luultavasti samaa mieltä.
Ajattele esimerkiksi visuaalisia viestejä, joita yleisölle esitettiin vuonna 2015, kun Klaus Schwab puhui
Charlie Rosen juontamassa talk show'ssa nousevan neljännen teollisen vallankumouksen keskeisistä tunnusmerkeistä.
Mielestäni tästä niin sanotusta vallankumouksesta käytetty termi on jälleen vain transhumanismin nokkela koodi.
Se on kuitenkin kääritty eräänlaiseen hyperrationaaliseen hienostuneisuuteen, jonka määritelmää ohjaavat
käsitteet, jotka tavallisesti yhdistämme ihmisen luonnolliseen edistykseen teknologisen kehityksen kautta.
Tuo kuulostaa niin positiiviselta.
Miksi siis tällainen koodattu kieli?
Ajattele 200 vuotta taaksepäin, jolloin höyrykone oli luonnollinen seuraus inhimillisestä innovaatiosta,
joka muutti työskentelytapojamme perusteellisesti.
Sitten meidän pitäisi olla henkisesti virittyneitä hyväksymään kaikki uudet välineet ja tekniikat, jotka nyt tulevat
markkinoille ja kulkeutuvat kehoihin, aivoihin ja verenkiertoon.
Ajattele myös Charlie Rosen ohjelman visuaalisia esityksiä.
Tumma tausta viittaa yksinkertaisuuteen, salaperäisyyteen ja tiettyyn hienostuneisuuteen.
Kaksi herrasmiestä käyvät näennäisen järkevää keskustelua maailmaa mullistavasta
paradigman muutoksesta yhteiskunnassa ja taloudessa.
Charlie Rose kysyy Schwabilta kysymyksen, jotta hän puhuisi tästä vallankumouksesta ja siitä, mikä siinä on ainutlaatuista.
Schwab aloittaa vertaamalla sitä teolliseen vallankumoukseen noin vuonna 1800.
Schwabin mukaan uusi vallankumous ei muuta sitä, mitä teet, vaan se muuttaa sinua.
"Ajattele geneettistä manipulointia: sinä olet se, joka muuttuu."
Tätä mantraa hän ja muut ovat vuosien mittaan toistaneet erilaisissa retorisissa muotoiluissa.
Schwabin haastattelussa mielemme on niin rauhoittunut kahden miehen välisen täysin luonnollisen keskustelun ansiosta, että
tuskin tulemme ajatelleeksi, että salaperäinen voima, niin sanottu vallankumous, tuo kehoihimme
teknologioita, jotka muuttavat meitä solutasolla.
Muista! Hän sanoo, että vallankumous muuttaa sinut.
Schwabin julistus tosiasiassa mitätöi oman toimintakykynne, suvereniteettinne ihmisolentona,
jolla on luovuttamattomat, Jumalan antamat oikeudet.
Lisäksi tämän näennäisen normaalin keskustelun visuaaliset näkökohdat sekoittavat kuuloviestit.
Teknologiaa käytetään muuttamaan jotain niinkin ainutlaatuista kuin geeniperimämme.
Schwabin kieliopillinen muotoilu on täydellinen esimerkki siitä, miten kieltä voidaan käyttää saamaan kauaskantoiset
poliittiset ja teknologiset pakkokeinot näyttämään täysin luonnollisilta, kuten luonnonvoimat, kuten tuuli.
Tekemällä "neljännestä teollisesta vallankumouksesta" kieliopillisen subjektin, joka "muuttaa" sinua, hän jättää täysin
huomiotta sen, kuka muutoksia ajaa, mitkä instituutiot niitä toteuttavat, kenen etuja ne
palvelevat ja mitkä päätökset tekevät tietyt toimijat.
Ymmärrätte, että olemme syvällä lauseiden kieliopin analyysissä ymmärtääkseen, että vallankumousta ajavat ihmiset näkevät
verisolumme, verisuonemme ja hermoratamme avoimina ja helposti saatavilla olevina teknologisen kehityksen kohteina.
Schwabsin kuvauksessa tämä niin sanottu vallankumous kuvataan autonomisena voimana,
joka vaikuttaa meihin, passiivisiin ihmisiin.
Todellisuudessa tilanne on kuitenkin toinen.
Mielestäni se on koordinoitu teknologinen toteutusohjelma, jonka toteuttavat yksilöitävät
yritykset, hallitukset ja kansainväliset järjestöt. .
vaikuttaa minusta rehellisemmältä luonnehdinnalta.
Rahoitamme ja otamme käyttöön teknologioita, jotka muuttavat radikaalisti ihmisten käyttäytymistä, kognitiota,
neurologisia toimintoja, sosiaalisia suhteita, yksityisyyden suojaa ja jopa ostamista ja myymistä.
Tämä yksityiskohtaisempi kuvaus herättäisi välittömästi kysymyksiä:
Entä tietoinen suostumus?
Onko tämä edes demokraattisesti toivottavaa? Ja mitä mahdollisuuksia vastarintaan,
sekä aineelliseen että henkiseen, on olemassa?
Douglas Lummis käsittelee tätä prosessia yksityiskohtaisesti vuonna 1996 ilmestyneessä kirjassaan "Radical Democracy".
Hän esittelee lukijalle demokratian vastaisen kehityksen, jota hän kuvaa kehityksenä,
joka tuhoaa kansallisen turvallisuuden nimissä.
Nykyään saattaisimme puhua terrorismin vastaisesta sodasta, liikakansoituksesta, hiilidioksidista tai jostain
muusta tyylikkäästä pidättäytymisestä, jota eliitti vilpillisesti korostaa suojeltavana tai torjuttavana kohteena.
Tässä kehitysideologiassa metaforan voima on Lummisin mukaan siinä, että se luo vaikutelman, että ideologian puitteissa
toteutetut hankkeet ovat luonnollisia ja väistämättömiä ja että ne johtavat kehitettävän
kohteen oikeaan ja ennalta määrättyyn tulevaisuuteen.
Tämä on aika syvällistä, kun otetaan huomioon, että on olemassa hullu kiire tehdä tuhoa kehitysohjelman,
-politiikan tai -suunnitelman tai kenties investointi- tai sotaharjoituksen nimissä.
Kerran suhteellisen voimakkaat ovat järkiperäistäneet ihmiskunnan turhiksi, hyödyttömiksi syöjiksi, joilta on evättävä esimerkiksi
ruoka, välttämätön, elämää ylläpitävä eläinproteiini, ja jotka aiheuttavat haitallisia hiilidioksidipäästöjä, puhumattakaan
sen ehdottomasta välttämättömyydestä elämälle maapallolla.
Tai nähdä heidät valtavan ja pesemättömän lauman jäseninä, jotka on inventoitava, leimattava ja valvottava.
Ne, joita ei mainita Schwabin kuvauksessa neljännestä teollisesta vallankumouksesta, myöntävät käytännössä olevansa
transhumanismin maailmanlaajuisen kultin jäseniä ja palvojia.
Schwabin käyttämä tavanomainen retorinen taktiikka peittää toimijan, joka haluaisi pysyä piilossa.
Kriittisessä diskurssianalyysissä tätä tekniikkaa kutsutaan nominalisaatioksi.
Se on retorinen liike, jolla on uskomaton ideologinen vaikutus.
Se saa pohjimmiltaan poliittisen hankkeen, nimittäin ihmisyhteiskunnan muuttamisen teknologian avulla,
näyttämään väistämättömältä historialliselta voimalta.
Ja vielä kerran: se on vain koodi, joka ilmaisee: "Vastarinta on turhaa".
Et voi puolustautua vallankumousta vastaan, joka tapahtuu luonnollisesti.
Tämä liittyy aiempaan toteamukseeni Lummisista ja demokratian vastaisesta suuntauksesta.
Schwabin käyttämä kieli sulkee pois mahdollisuuden, että ihmiset päättäisivät kollektiivisesti, etteivät he
halua, että nämä teknologiat muuttavat heitä lainkaan.
Kielioppirakenne itsessään toimii eräänlaisena lempeänä pakkona.
Toinen syy on se, että nämä teknologiat esitetään välttämättöminä ja välttämättöminä keinoina yhteisen hyvän saavuttamiseksi.
Ne teeskentelevät ratkaisevansa sosiaalisia ongelmia, joiden parissa teknokraatit ovat aina työskennelleet.
Kuka on tämän maailmanlaajuisen työn takana?
Jos jätämme huomiotta kaikkein ilmeisimmän, globaalin vallan merkittävimmän keskuksen, ylikansallisen
keskuspankkijärjestelmän, niin monien hallitusten virastojen, valtiosta riippumattomien järjestöjen ja
yritysjättien, jotka tekevät yhteistyötä maailmanlaajuisesti, merkittävimmät toimijat ovat useimpien ihmisten tiedossa.
Olemme tutkimuksissamme korostaneet, että sotateollisuuskompleksin, DARPAn ja
NASAn olisi toistaiseksi pysyttävä keskiössä.
Kun otetaan huomioon NASAn vaatimus kyborgien hankkimisesta avaruuden tutkimista varten, tämä on selvästi
looginen lähtökohta kaikelle tutkimukselle, joka koskee nousevaa transhumanistista paradigmaa.
Olemme tutkineet suunnitelmia ja prosesseja, joiden avulla ihminen muutetaan luonnollisesta, suvereenista
olennosta synteettisemmäksi ja hallitummaksi elämänmuodoksi.
Tällainen tutkimus on mielestäni suhteellisen helppoa, jos pohdimme, miten viestintä ja materiaalisten rakenteiden ja
arkkitehtuurin suunnittelu heijastavat niiden ajattelua, joilla on valta muuttaa maailmaa ja sitä asuttavia ihmisruumiita.
Kiinnittäkää nyt huomiota siihen, miten transhumanismin teknisiä näkökohtia käsitteellistetään ja markkinoidaan yleisölle.
"Tässä hankkeessa kehitämme ja tutkimme konsepteja bio-nanoesineiden internetille
(Internet of Bio-Nano-Things, lyhyesti IoBNT).
Sovellusalueita ovat muun muassa yksilöllinen lääketiede ja teolliset sovellukset mikroalueella.
IoBNT on suunniteltu mahdollistamaan infektioiden seuranta ja käynnistäminen ihmiskehossa olevien nanolaitteiden ja
ulkoisten yhdyskäytävien välisen viestintäalustan avulla.
Tällä tavoin IoBNT tukee tietojen ja ohjaustietojen siirtoa nanolaitteiden ja ulkoisten tietokoneiden välillä."
Jos mietimme tarkkaan, miksi sosiaalinen maailma on muotoutunut sellaiseksi kuin se on,
voimme alkaa ymmärtää, että kyseessä on kokeilu.
Yhteiskunnan ja talouden suuret insinöörit ovat jo saavuttaneet suuren hallinnan meihin, subjekteihin, hallitsemalla sitä
henkistä kehystä, jossa ajattelemme ja puhumme ja jossa olemme vuorovaikutuksessa sosiaalisesti ja taloudellisesti.
Ajattele myös suuria mediajärjestelmiä, jotka opettavat meille "oikeita" arvoja ja
asenteita, tunnustettuja ajatuksia ja ideologioita.
Olemme ehdottomasti koehenkilöitä kokeessa.
Jotkut meistä ovat tästä hämärästi tietoisia. Toiset ovat täysin tietämättömiä.
Teknokraattien ilmoituksissa on monia viittauksia.
Otetaanpa tämä määritelmä NASAn äskettäin julkaisemasta "Transhumanistisesta manifestista":
"Maailmankatsomus, joka tavoittelee elämänlaatua, joka tuottaa pysyvää edistystä, itsemuutosta,
käytännöllistä optimismia, visionäärisiä ratkaisuja ja kriittistä ajattelua; transhumanismi".
Transhminen on biologis-teknologinen organismi; ihmislajin muutos, joka kehittyy teknologian myötä."
Tässä näkemyksessä muutos esitetään optimistisesti, mutta ei kerrota, kuka rahoittaa
muutoksen tai kuka kehittää bioteknisiä organismeja.
Se tunnustaa omat ideologiset juurensa. Taas lisää nimittelyä.
Ihmisen tavoin maailmankatsomus tavoittelee jotakin, tiettyä elämänlaatua.
Se siirtää kaiken vastuun abstraktiolle. Kuten luonnonvalinta tai jokin muu sokea
sattumamekanismi, jolla on uskomaton luova voima.
Niille, jotka uskaltavat ajatella toisin, on aina olemassa lammaskoirat, jotka pitävät lauman
järjestäytyneenä, tottelevaisena ja oikeaan suuntaan kulkevana.
Elon Musk on varoittanut, että meidän on sulaututtava koneiden kanssa, jotta meistä ei tulisi apinoita.
Rockefeller-säätiön ja Kiinan opetusministeriön tulevaisuusstrategi Michell Zappa väitti vuonna 2013, että
ihmiskunnalla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin raahautua potkien ja huutaen tulevaisuuteen, jossa on
geeniterapiaa, keinotekoisia elimiä, synteettistä verta ja verisuonia sekä bioelektronisia lääkkeitä.
Jos siis olemme todistamassa Schwabin, Muskin, Gatesin, Hararin ja muiden suurten teknokraattien ja gurujen kuvaamaa
muutosta, on mielestäni luonnollista kysyä: missä olemme nyt?
Kaikki nämä tähän mennessä käsittelemäni niin sanotut parannukset herättävät kysymyksen
siitä, mitä ihmisenä oleminen ylipäätään tarkoittaa.
Jos esimerkiksi DNA on elämän koodi, mitä tarkoittaa ihmiselämän kannalta se, että geneettistä koodia voidaan manipuloida?
Että hallitukset rahoittavat tällaisen työn tekemiseen tarvittavan teknologian tutkimusta ja kehittämistä?
Tämä on Modernan mainoksesta, kun mRNA-teknologian käyttöönotosta ilmoitettiin....
Aika uskomatonta. Olemmeko todella ihmisen jälkeisen maailman alussa?
Jos näin on, mitä "posthumanistinen" edes tarkoittaa? Onko se teoreettista? Käytännön?
Jo vuosikymmenien ajan on vallalla ollut filosofinen posthumanismi, joka on löydettävissä kaikkien suurten
kulttuuriteoreetikoiden kirjoituksista, jotka julistavat humanismin, sellaisena kuin se
ymmärrettiin valistuksen aikana, olevan ohi.
Nykyään posthumanismi ymmärretään myös teknologisena posthumanismina.
Tämä ala kiinnostaa minua, ja se näkyy pyrkimyksissä muuttaa ihmisten sosiaalista, psykologista tai fyysistä
rakennetta ja käyttäytymistä teknologisten parannusten avulla:
Geenitekniikassa tai neurokyberneettisessä lisäyksessä.
Mistä tiedämme, että näin on?
Esimerkiksi vuonna 2015 Pfizer ilmoitti yhteistyöstä Bar-Ilanin yliopiston kanssa, jotta voitaisiin ymmärtää paremmin
lääkkeiden toimittamiseen käytettäviä DNA-nanorobotteja.
Lehdistötiedotteessa todetaan nimenomaisesti, että "tämä strateginen askel muuttaa nanorobotit
tieteellisestä fiktiosta sovelletuksi ratkaisuksi".
Viittaukset solutasolla toimiviin robotteihin saattavat siis tarkoittaa, että vanha
biotiede on romahtamassa tai korvautumassa.
Se voi merkitä sitä, että synteettinen biologia sulautuu luonnonbiologiaan ja että uudet tutkimus- ja
kehitysmuodot ja ihmisen olemassaolon muodot nousevat etualalle.
IoBNT:n edelläkävijä Ian Akyildiz ja hänen kollegansa kirjoittavat vuonna 2015 ilmestyneessä julkaisussaan "The Internet
of Bio-Nano-Things" (Bio-Nano-Thingsin internet) tästä viestintä- ja verkkoteknologiassa tapahtuvasta paradigman muutoksesta.
He toteavat: "Nanoteknologian tasolla on mahdollista luoda esineitä, jotka perustuvat biologisten solujen hallintaan,
uudelleenkäyttöön, muokkaamiseen ja uudelleenmuokkaamiseen.
Tämä uusi verkko, joka perustuu eläviin soluihin ja organismeihin, muodostaa perustan monille uudenlaisille
sovelluksille sotilas-, terveydenhuolto- ja turvallisuusaloilla, joilla nano-esineet voidaan helposti piilottaa, istuttaa
ja levittää ympäristöön, jossa ne voivat yhteistyössä suorittaa tunnistusta, ohjausta, käsittelyä ja verkottumista."
Marraskuussa 2019 Anthony Fauci puhui tämän uuden teknologian sovelluksista terveydenhuollossa, tästä nanoteknologiasta, joka
tunnetaan nimellä itsekokoavat nanohiukkaset, "universaalit influenssarokotteet uudenlaisena tapana laukaista immuunivaste".
Se tapahtui marraskuussa 2019.
Kuusi päivää myöhemmin ensimmäinen raportti salaperäisestä uudesta influenssakannasta tuli Wuhanista, Kiinasta.
Mikä on yhteys?
Muutamaa vuotta myöhemmin, vuonna 2023, Akyildizin luennossa aihe tulee paremmin esille.
Hän huomauttaa, että: "IoBNT:n taustalla olevat nanokokoiset biokoneet on suunniteltu ruiskutettavaksi kehoon.
Ja se toimii erittäin hyvin näiden COVID-rokotteiden kanssa. Se on menossa siihen suuntaan.
Nämä mRNA:t eivät ole muuta kuin pieniä koneita nanomittakaavassa. Ne ohjelmoidaan ja ruiskutetaan."
Olemme kirjoittaneet laajasti kaikista näistä ilmeisistä sovelluksista, mutta kaikkein kiehtovinta on se,
miten laajalti tällainen paradigman muutos on kielletty.
Tutkimusta ja kehitystä on tehty vuosikymmeniä.
Tutkijat tuskin koskaan analysoivat fyysistä järjestelmää sen alkuperäisessä muodossa.
Sen sijaan he rakentavat mallin, joka vastaa likimain sitä käyttäytymistä, jota he uskovat havaitsevansa järjestelmässä.
Analysoimalla mallin käyttäytymistä he toivovat voivansa ennustaa todellisen järjestelmän käyttäytymistä.
Rakennamme malleja, koska luonnolliset dynaamiset järjestelmät ovat yleensä liian monimutkaisia
käytännöllisen ja tarkan analyysin tekemiseen.
Kaikki tieteellisissä piireissä käytävä harhaanjohtava puhe ihmiskehosta koneena, aivoista tietokoneena, DNA:sta ohjelmistona
ja rokotteista ohjelmistopäivityksinä heijastaa virheellistä käsitteellistä mallintamista
ihmisestä puolustettavana kokeilu- ja aseistamiskohteena.
Transhumanististen teknokraattien mielissä vallitseva pelkistävä ja mekanistinen ajattelu on nyt
osoittautunut perustavanlaatuisesti virheelliseksi.
Kun otetaan huomioon viimeisten viiden vuoden aikana tapahtunut massiivinen maailmanlaajuinen huumausaineiden kokeellisesta
käytöstä aiheutuneiden haittojen ja kuolemantapausten peittely, ihmettelen, onko monimutkainen ja dynaaminen järjestelmä, jonka
tunnemme ihmiskehona, aivoina ja verenkiertona, nyt hajoamassa.
Ovatko kaikki transhumanistiset mallit todella posthumanistisesta tulevaisuudesta jo romahtaneet?
En voi kuvitella, miten totuus tästä teknokraattisesta sodasta ihmiskuntaa vastaan voi pysyä piilossa vielä kauan.
Kuten sanonta kuuluu: totuus löytää tiensä.
Vau, mikä esittely. Kiitos, tohtori Broudy, tohtori professori Broudy. Se oli mahtavaa.
Nyt meillä on perusta tälle päivälle. Kuulemme lisää tähän suuntaan.
Mutta nyt olemme siirtymässä siihen suuntaan, että voimme huokaista helpotuksesta.
Meidän on katsottava tämä luento vielä monta kertaa, ennen kuin todella ymmärrämme sen syvyyden, jota hän on tässä käsitellyt.
Kiitos vielä kerran kaikesta.