Vispārīga informācija par tiesisko regulējumu un AZK noteikumiem atrodama prezentācijas beigās.
Tagad mēs varam pievērsties mūsu pirmajiem runātājiem no ārvalstīm.
Vēlos jums pastāstīt īsu stāstu.
2008. gadā dažādos Šveices plašsaziņas līdzekļos parādījās virsraksts "Konspirācijas teoriju
piekritēji cīnās pret biometriskajām pasēm". Tas bijām mēs.
Laikraksts Tagesanzeiger par to ir ziņojis.
Galler Tagblatt rakstīja: "Šādas grupas bieži vien uzvedas necilvēcīgi un cieš no bailēm no vajāšanas".
SRF-Rundschau piebilda: "Saseks uzskata, ka mikroshēma pasē ir tikai pirmais solis. Agrāk vai
vēlāk mikroshēmu varētu implantēt pat zem ādas".
Tagad, 17 gadus vēlāk, dārgie, profesors Dr. Daniels Brodijs no Okinavas Universitātes Japānā iepazīstinās mūs ar plāniem, praksēm
un procesiem, kas pat virza visa cilvēka pārveidi no dabiskas, suverēnas būtnes par sintētisku un kontrolētu dzīvības formu.
Ne tikai mikroshēma zem rokas. Viņš arī iesaista mūs mehānismos, metodēs un veidos, kā
cilvēks, visa cilvēciskā būtība, mainās savā būtībā.
Viņš arī neatstās mūs neziņā par to, kādi cilvēki un ar kādiem uzņēmumiem strādā, lai īstenotu
šīs šausmu vīzijas, šos šausmu plānus un procesus.
Paldies, profesore Broudy, ka šodien 21. AZK konferencē dalījāties ar cilvēci savās vērtīgajās zināšanās.
Bet vispirms īsa biogrāfija.
Prof. Daniels Brodijs, dzimis 1964. gadā ASV, ir doktora grāds lietišķajā
psiholingvistikā un viņam ir pieredze kā attēlu analītiķim.
Viņš lasa lekcijas par dažādām tēmām, sākot no retorikas komunikācijas teorijas līdz lingvistiskajai
kompozīcijai un retorikas gramatikas jautājumiem.
Profesors Brodijs bija Okinavas Kristīgās universitātes starpkultūru komunikācijas augstskolas dekāns Japānā.
Pašlaik viņš ir lietišķās valodniecības profesors.
Viņa pētījumi koncentrējas uz skaņām, simboliem, zīmēm, attēliem un krāsām un to, kā varas centri tos izmanto kā līdzekļus,
lai veidotu zināšanas un ietekmētu cilvēku uztveri un emocijas.
Viņš ir grāmatas "Propaganda in Focus" līdzredaktors, grāmatas "The Propaganda Model of Today, Filtering Perception and
Consciousness" līdzredaktors un grāmatas "Okinawa under Occupation", McDonaldisation and
Resistance to Neoliberal Propaganda" līdzautors.
Izlasi no viņa zinātniskajiem darbiem var atrast ResearchGate, globālajā datu bāzē visu zinātnes nozaru pētniekiem.
Prof. Daniels Brodijs ir asociētais pētnieks darba grupā par propagandu un globālo karu
pret terorismu, ko izraisīja 11. septembris.
Prof. Dr. Broudy šodien runā par transhumānismu un posthumānismu.
Kas uz to tiecas un kur mēs šodien atrodamies attīstības ziņā?
Wow, liels paldies par ielūgumu un sirsnīgo uzņemšanu!
Un sveicieni no Japānas.
Kā jūs sakāt: "Labs rīts"!
Mēs sakām: Ohayo gozaimasu! Yoroshiku onegai shimasu! un "yoroshiku onegai shimasu", kas nozīmē "Lūdzu, esiet laipni".
Nezinu, vai ir kāds ekvivalents vācu valodā, bet jā, liels paldies par uzaicinājumu.
Es gatavojos šodien runāt par transhumānismu un posthumānismu.
Tāpēc dažkārt tas ir nedaudz tehnisks, bet esmu centies, lai tas būtu saistošs plašai auditorijai.
Tātad, ja es varu sākt ar šo virsrakstu. Tas ir diezgan interesants virsraksts:
"Mākslīgā dzemde drīzumā!"
Tā ir daļa no stāsta par biotehnoloģijām, kas šobrīd dzirdams visā pasaulē. Un, protams, apakšvirsraksts:
"Vai mēs esam gatavi to ietekmei?"
Man tas izskatās pēc kara.
Lielāks šoks visiem - tipiska retoriskā blitzkriega izpausme pret mūsu psihi.
Man šķiet, ka šī mizantropiskā virsraksta pārdrošība rada vēl lielākus jautājumus.
Vai šāda veida necilvēcīgi projekti ir daļa no plašākas transhumānisma kustības?
Vai pat varētu teikt posthumānisms?
Lai rastu atbildes uz šiem jautājumiem, mums ir jāatgriežas pie citiem saistītiem stāstiem.
Piemēram, kopš izskanēja stāsts par koronavīrusu, es dažkārt aizdomājos, cik dziļu atziņu mēs esam guvuši par pasauli.
Iespējams, ka meli un maldi tagad ir tikpat bagātīgi kā skābeklis, pat ja tas tiek filtrēts caur medicīnisku masku.
Kā daļu no intelektuālās pašaizsardzības, ko vēlos nodot klausītājiem, es vēlētos šo
lekciju ietvert Jēzus gudrības fragmentā:
"Jo ar saviem vārdiem jūs tiksiet attaisnoti, un ar saviem vārdiem jūs tiksiet nosodīti."
Kā valodnieks es uzskatu, ka vārdi ir svarīgi.
Tās nav tikai skaņas, kas nāk no mūsu mutes, bet gan svarīgākās pazīmes, kas liecina par mūsu sirds un prāta stāvokli.
Es domāju, ka tas kļūst skaidrs, ja tuvāk aplūkojam dažas balsis, ko dzirdam no transhumānisma idejas virzītājiem.
Pēdējo piecu gadu laikā esmu jautājis daudziem cilvēkiem, ko viņi saprot ar transhumānismu. Un
vairums cilvēku nezina - pat ļoti izglītoti cilvēki.
Daži cilvēki to jauc ar transseksuālismu un uzreiz sāk runāt par vēlamajiem vietniekvārdiem.
Un, ja mēs iedomājamies transhumānismu, tad, no vienas puses, mēs varam teikt, ka tas noteikti ir saistīts ar transseksuālismu.
Atceros interviju, kad aptuveni pirms gada slavenais politiskā isteblišmenta sargs Nīls
deGrass Taisons uzstājās "TRIGGERnometry" podkastā.
Notika karstas debates ar saimniekiem.
Es drīzāk teiktu, ka viņš viņu iebiedēja un īsti ar viņu nediskutēja.
Un Taisons izmantoja loģisko kļūdu, kas pazīstama kā tradīcijas apelācija, lai atbalstītu un veicinātu
dzimumu disforijas ietekmētu vīriešu dalību sieviešu sporta veidos un to normalizēšanu.
Viņš apgalvoja, ka mēs atrodamies pārejas posmā. Mums tas būs jānoskaidro.
Man šķiet, ka šajā teikumā ir ietverta svarīga atziņa par Taisonu un viņa kolēģiem.
Viņi verbalizē loģikas perversijas ar tādu dabiskumu, ka izklausās pēc labi apmaksātiem ideologiem.
Cilvēces vēsturē vienmēr ir bijuši divi dzimumi.
Mūsdienās no visām pusēm aktīvi tiek radītas jaunas konceptuālas kategorijas ārpus vīriešu un sieviešu binārā.
Vīriešu un sieviešu dzimuma cilvēks, kā arī autistiskais savants tagad atrodas kontinuitātē .
Neatkarīgi no to būtiskām atšķirībām šīs bioloģiskās kategorijas ir jāsaskaņo līdz pat šūnu līmenim.
Un varbūt mēs nepamanām virzību uz posthumānismu, jo tā ir plašāka realitātes sagrozīšanas kampaņa, kuras mērķis ir
izņemt atslēgas vārdus, kas apraksta svarīgus bioloģiskus procesus, kuri ir raksturīgi tikai sievietēm un vīriešiem.
Par to mēs jau esam detalizēti rakstījuši mūsu tīmekļa vietnes četru daļu sērijā par
transhumānismu: "Propaganda uzmanības centrā".
Ja vēlaties to izlasīt, vienkārši apmeklējiet: propagandainfocus.com.
Manuprāt, oriģinālā "dzimtes" definīcija Oksfordas angļu valodas vārdnīcā attiecas uz deskriptīvās lingvistikas centieniem
izveidot kategorijas, lai iedalītu dažādus vietniekvārdus, kas apzīmē divus dzimumus - vīriešu un sieviešu dzimtes.
Tikai īsa piezīme:
Visur, kur angļu valoda ir vispārpieņemta valoda, mūsdienās, šķiet, ir kļuvis pilnīgi pieņemami mēģināt dzēst šāda veida
pamatjēdzienu kategorijas, it īpaši tad, ja tās ietver kaut ko līdzīgu prototipiskajām īpašībām,
kas ir sievietes un vīrieši un ko viņi mēdz darīt.
Protams, dažās valodās, piemēram, franču un spāņu valodā, ir dzimtes lietvārdi.
Ja pareizi atceros, nazis ir vīriešu dzimtes lietvārds.
Peilis ir vīriešu dzimtes lietvārds, bet dakša ir sieviešu dzimtes lietvārds.
Jā, man šķiet, ka es to atceros pareizi.
Iespējams, tieši Džons Money 60. gados pirmais mēģināja nošķirt dzimtes jēdzienus no valodniecības un sasaistīt tos ar
jaunajiem dzimtes lomas un dzimtes identitātes jēdzieniem.
Šķiet, nav īpaši grūti reorganizēt sabiedrību, lai pieņemtu šīs jaunās koncepcijas.
Protams, tas prasīja vairākus gadu desmitus, bet šodien mēs esam gatavi.
Iespējams, tas bija 60. gados, iespējams, tas bija vēsturiskais punkts, kad sākās pieaugošais apjukums par valodu, personību
un personīgo identitāti, seksualitāti un sociālajām lomām.
Šķiet, ka tas ir loģiski. Ja jūs vēlaties iznīcināt cilvēcisko kultūru, veselīgus jēdzienus par sevi, ģimeni, cilvēku
reprodukciju, cilvēku kopienu, sabiedrību, nāciju, jums jāsāk ar valodas iznīcināšanu un
kopīgo jēgu nošķiršanu no empīriskās realitātes.
Lai izjauktu valodu un loģisko domāšanu, nepieciešamas masīvas un ilgstošas propagandas kampaņas.
No tā izriet, ka mēs piedalīsimies sevis iznīcināšanā.
Vērtējot valodu, visu var apgriezt kājām gaisā.
Tāpēc, man šķiet, daži cilvēki uzskata, ka vīrieši var menstruēt un dzemdēt bērnus.
1. Mozus grāmatā ir dziļa, bet vienkārša atziņa, kas bieži vien tiek ignorēta vai
izsmieta un kas nosaka, ka cilvēks ir Dieva tēls.
Tajā teikts, ka gan vīrieši, gan sievietes ir radīti pēc Dieva tēla uz zemes.
Šo kategoriju izdzēšana izpludina mūsu izpratni par to, kā Dievs darbojas caur mums, cilvēkiem, kā tēliem.
Jūs, iespējams, atceraties gadījumu nesenā pagātnē, kad kāds Džo Baidena kandidāts uz ASV Augstākās tiesas locekļa amatu nevarēja
vai negribēja definēt, kas ir sieviete, uzklausīšanas laikā.
Un, tā kā sieviešu pamatjēdziens tika iedragāts, vīrieši varēja vieglāk ieņemt
sabiedriskās telpas, kas bija rezervētas sievietēm.
Tā ir fundamentāli sagrozītu jēdzienu materiālā izpausme.
Man šķiet, ka mēs visi bijām liecinieki tam, cik kļūdaina ir Džona Money argumentu loģika šo uzklausīšanu laikā.
Komunikācijas teorētiķis Herberts Šillers detalizēti aprakstīja šo procesu un nosauca to par definīciju kontroli.
Noderīgs veids, kā kontrolēt cilvēkus - neprognozējamas būtnes, kādi mēs esam - ir
kontrolēt galveno vārdu un jēdzienu definīcijas.
Ja tie, kas atrodas sociālās, politiskās, ekonomiskās un baznīcas sistēmas augšgalā, var kontrolēt definīcijas un uzspiest nozīmes,
izmantojot valodas kodus, piespiešanu un jaunas valodas normas, ir viegli panākt lielāku kontroli pār domāšanu, runu un uzvedību.
Iespējams, jūs tam piekritīsiet.
Padomājiet par Orvela idejām par Newspeak:
"Karš ir miers, brīvība ir verdzība, nezināšana ir patiesība".
Pie tēmas "karš ir miers" es atgriezīšos nedaudz vēlāk.
Jautājums ir, kā mēs to varam panākt, - jautāja sev Šillers.
Kā cilvēki, kas atrodas šīs kārtības, šīs piramīdas augšgalā, spēj īstenot šāda veida kontroli?
Tas tiek panākts, regulāri un viegli piekļūstot tā dēvētajai informācijas infrastruktūrai.
Tā kā informācija pieder viņiem, viņi var viegli ietekmēt kāda svarīga termina, etiķetes vai definīcijas nozīmi, nodrošinot
vieglu piekļuvi, un mēs, patērētāji, to visu uztveram.
Mani pārsteidz apustuļa Pāvila dotais apraksts šim neticami ietekmīgajam spēkam, kas
darbojas pasaulē: "gaisa varas valdnieks" .
Kāds dīvains nosaukums varas centram!
To saprata jau pirms tūkstošiem gadu, pirms gaisa telpa tika kontrolēta, komercializēta un
padarīta par svarīgāko masu saziņas līdzekli mūsdienās.
Protams, ne visiem ir piekļuve ētera viļņiem.
Bet, ja jums tā ir un jūs sakāt ko tādu, kas ir pretrunā oficiālajai politiskajai realitātei,
jūs cenzē vai, vēl ļaunāk, izņem no apgrozības.
Miljoniem kilometru optisko šķiedru kabeļu, satelītantenas un satelīti, visi lielie korporatīvie zīmoli un apraides kanāli, kā
arī līdzekļi, kas ļauj veidot stāstus, ierobežot debates un nostiprināt tos sabiedrības
apziņā. Ko domāt, kā domāt un ko teikt vai neteikt.
Šī vara, šī spēja veidot apziņas visvienkāršāko līmeni patiesībā ir tikai dažu cilvēku rokās.
Man šķiet, ka tieši no šejienes nāk neziņa par transhumānismu.
Kā sociālas būtnes mēs dabiski tiecamies pēc varas un autoritātes sistēmām, tāpēc šajā masu saziņas laikmetā mēs dabiski vēršamies
pie plašsaziņas līdzekļiem un mediju personībām, kuru uzdevums ir piepildīt mūsu galvas ar
stāstiem, pēc kuriem mēs kā pieaugušie alkstam.
Interesanti, ka, izrādās, pirmie saziņas tīkli tika izveidoti dzemdē, kad mēs attīstījāmies un sākām uztvert mātes balsi.
Attīstības psiholoģijas pētījumi liecina, ka par dzirdi atbildīgie smadzeņu valodas
reģioni attīstās no septītā grūtniecības mēneša.
Kad sociālais tīkls izplešas ārpus mātes un bērna attiecībām, aptverot ģimeni un pēc tam kopienu un sabiedrību,
mēs atrodam psiholoģisku atbrīvošanos, paceļot savu balsi.
Kad mēs atraujamies no savām mātēm un pievēršamies citiem stāstniekiem, kuri var apstiprināt
vai apstrīdēt mūsu vērtības vai priekšstatus.
Es tikai uz brīdi mēģinu iedomāties, ka transhumānisma plāns tiek īstenots un cilvēku mātes tiek izslēgtas no
reproduktīvā cikla, lai sintētiskie bērni tiktu inkubēti un audzēti sintētiskās dzemdēs.
Tas nav joks, tas izklausās pilnīgi absurdi, bet tas ir paredzams.
Viņi patiešām plāno atņemt cilvēkiem vēlmi un spēju vairoties.
Tas varētu būt arī iemesls, kādēļ arvien vairāk tiek izmantots konstruētā dzimuma jautājums.
Lai iesaistītu sievietes, reālas sievietes, kas dzimušas cilvēkmāmiņām, transhumānisma plānā, kura mērķis ir
nicināt viņu pašu dabiskās reproduktīvās spējas, ir nepieciešamas stingras realitātes sagrozīšanas kampaņas.
Kā jūs domājat, kādiem valodas kodiem tiks pakļauti valsts radītie bērni, kas dzemdēsies
mākslīgi izveidotā, valsts sankcionētā dzemdē?
Tagad pamaniet, kā pēdējo 10 gadu laikā sievietes ir spiestas un pielāgotas pieņemt jaunus vārdus, lai apzīmētu
darbības, kas tradicionāli tiek saistītas ar sievietēm.
Es nedomāju, ka mēs kopumā esam garīgi gatavi pieņemt šīs pilnīgi trakās idejas, ko virza varas centri
saistībā ar transhumānisma un posthumānisma programmām.
Lai ieaudzinātu nesatricināmu maldīgu priekšstatu, ka cilvēka bioloģiskie, neiroloģiskie un intelektuālie procesi ir
fundamentāli kļūdaini un tiem ir nepieciešama valdības iejaukšanās un pārprojektēšana, izmantojot regulārus tehnoloģiskus
uzlabojumus, ir nepieciešams daudz kultūras ietekmju.
Tie, kas virza šos plānus, vēlas, lai pasaulē dzīvotu cilvēki, kuriem pastāvīgi tiek ievadītas un
palielinātas devas un kuru smadzenes ir eksperimentāli uzlabotas un padarītas pilnībā pielāgojamas.
Bruņošanās, par kuru es runāju, patiesībā ir tikai kods, kas apzīmē neizteikto vēlmi dzīvot mūžīgi.
Kā aprakstīts Proteus monogrāfijā, par kuru es stāstīju kādā no iepriekšējām Kla.tv intervijām, šī režīma paklausīgie
ir tehniski uzlaboti, taču tiek turēti zem kontroles.
Tas zināmā mērā tiks uzlabots, bet kontrolēts.
Un tieši šeit ir vajadzīga prasmīga tirgvedība un apraides tēla spēks.
Iespējams, šie ir galvenie iemesli, kāpēc transhumānisms un pāreja uz postcilvēcisko nākotni nav
īsti atpazīta plašas sabiedrības kolektīvajā apziņā.
Tagad nedaudz priekšzināšanu.
Kad es strādāju par attēlu analītiķi militārajā dienestā, mums bieži vien bija ļoti svarīga attēlu
kvalitāte un tas, kā vislabāk interpretēt to saturu.
Mums kļuva arvien skaidrāka ienaidnieka taktika.
Un dažkārt ienaidnieks savu maskēšanos izmantoja tik efektīvi, ka mums kļuva diezgan grūti
analizēt redzēto un izdarīt jēgpilnus secinājumus.
Citiem vārdiem sakot, maldināšana, maskēšanās un slēpšanās ir elementāras metodes, ko
ienaidnieks izmanto, lai maldinātu un pieviltu.
Par laimi, analīze nekad nenotiek vakuumā.
Mēs varam arī koncentrēties uz to, lai saprastu tēlu, attēlus, ņemot vērā mums pieejamās kārtis, lai
atpazītu, kā ienaidnieks spēj izdomāt dažādus maldus.
Un šis fokuss ir tikai viens no sarežģītās ainas aspektiem, ko mēs varētu interpretēt kara laikā.
Agrāk mums bija patiešām labas kartes, burtiski labi kartogrāfiski attēloti zemes gabali.
Taču šodien mums ir arī daudz patiešām labu kāršu, ar kurām spēlēt, kaut arī valdības balto grāmatu, publicēto vadlīniju,
publisko lekciju, zinātnisko rakstu un citu ziņu veidā, kas atklāj tik daudz jauna par
transhumānisma pāreju uz postcilvēcisku pasauli.
Ikviens, kurš vēlas saprast, kas ir transhumānisma virzītājspēks, var viegli izpētīt šeit
minētās kartes, lai veiktu savu visaptverošu analīzi.
Es esmu pārliecināts, ka visi zina, ka daudzi bezbailīgi zinātnieki un ārsti raksturo pašreizējo
laikmetu kā globālo karadarbību, kurā visnāvējošākie ieroči ir kļuvuši praktiski nepazīstami.
Tāpēc mums jādara viss iespējamais, lai atklātu un atmaskotu ieročus.
Jautājums ir šāds: kāpēc šīs paradigmas maiņas ieroči paliek lielā mērā apslēpti?
Man šķiet, ka viens no iemesliem ir tas, ka korporatīvie plašsaziņas līdzekļi cenšas slēpt tos un to radīto kaitējumu.
Šodien mēs tos saucam par "akciju medijiem" , jo to sabrukums ir nenovēršams un to mantojums
ir apzināta nevērība pret cilvēku labklājību.
Otra problēma ir tā, ka informācijas ir pārāk daudz.
Tā kā mēs nepārtraukti esam pakļauti maņu pārslodzei, enerģijas izmaksas, kas rodas, koncentrējoties un iedalot lietas pareizajās
perspektīvās un mentālajās kategorijās, ir pārāk augstas.
Piemēram, plašsaziņas līdzekļos redzamie attēli atspoguļo tikai nelielu daļu no patiesi sarežģītas izglītības ainas.
Ja vēlamies izprast tādu sarežģītu problēmu kā transhumānisms, mums ir jāizmanto vairāki avoti un dažādas zināšanu jomas.
Jūs, iespējams, piekritīsiet.
Padomājiet, piemēram, par vizuālajiem vēstījumiem, kas 2015. gadā tika sniegti sabiedrībai, kad Klauss Švābs Čārlija
Rosa vadītajā sarunu šovā runāja par topošās ceturtās industriālās revolūcijas galvenajām iezīmēm.
Es domāju, ka termins, ko izmanto šai tā dēvētajai revolūcijai, atkal ir tikai gudrs transhumānisma apzīmējums.
Tomēr tā ir ietērpta hiperracionālā izsmalcinātībā, kuras definīciju nosaka jēdzieni, ko mēs parasti saistām ar
dabisko cilvēces progresu tehnoloģiju attīstības ceļā.
Tas izklausās ļoti pozitīvi.
Tad kāpēc šāda veida kodēta valoda?
Padomājiet par 200 gadiem atpakaļ, kad tvaika mašīna bija dabisks cilvēces inovācijas
rezultāts, kas būtiski mainīja mūsu darba metodes.
Tad mums vajadzētu būt garīgi noskaņotiem pieņemt visus jaunos rīkus un metodes, kas tagad ienāk
tirgū un nonāk organismā, smadzenēs un asinsritē.
Padomājiet arī par vizuālajiem attēliem Čārlija Rosa raidījumā.
Tumšais fons liecina par vienkāršību, noslēpumainību un zināmu izsmalcinātību.
Divi kungi risina šķietami saprātīgu sarunu par pasaules mēroga paradigmas maiņu sabiedrībā un ekonomikā.
Čārlijs Rouzs (Charlie Rose) uzdod Švābam jautājumu, lai viņš pastāstītu par šo revolūciju, par to, kas tajā ir unikāls.
Švābs to salīdzina ar industriālo revolūciju ap 1800. gadu.
Švābs saka, ka jaunā revolūcija nemaina to, ko jūs darāt, tā maina jūs.
"Padomājiet par ģenētiskajām manipulācijām: jūs esat tas, kas mainās."
Šo mantru viņš un citi gadu gaitā ir atkārtojuši dažādos retoriskos formulējumos.
Intervijā ar Švabu mūsu prāts ir tik nomierināts, redzot šo pilnīgi dabisko divu vīriešu sarunu, ka mums gandrīz neienāk
prātā, ka kāds noslēpumains spēks, tā sauktā revolūcija, ievieš mūsu ķermenī tehnoloģijas, kas mūs mainīs šūnu līmenī.
Atcerieties! Viņš saka, ka revolūcija jūs mainīs.
Švaba deklarācija faktiski iznīcina jūsu pašu rīcībspēju, jūsu kā cilvēka suverenitāti, kas
apveltīta ar neatņemamām, Dieva dotām tiesībām.
Turklāt šīs šķietami parastās sarunas vizuālie aspekti mulsina dzirdes vēstījumus.
Tehnoloģijas tiek izmantotas, lai mainītu kaut ko tik fundamentāli unikālu kā mūsu ģenētiskā uzbūve.
Švaba gramatiskais formulējums ir lielisks piemērs tam, kā valodu var izmantot, lai tālejošu politisku un tehnoloģisku uzspiešanu
padarītu pilnīgi dabisku, līdzīgu dabas spēkam, piemēram, vējam.
Izvirzot "ceturto industriālo revolūciju" par gramatisko subjektu, kas "maina" jūs, viņš pilnībā ignorē to, kas ir
pārmaiņu virzītājspēks, kuras institūcijas tās īsteno, kuru interesēm tās kalpo un kurus lēmumus pieņem konkrēti dalībnieki.
Jūs saprotat, ka mēs esam dziļi iedziļinājušies teikumu gramatikas analīzē, lai saprastu, ka cilvēki, kas virza
revolūciju, uzskata mūsu asins šūnas, asinsvadus un neiroloģiskos ceļus par atvērtām un
viegli pieejamām tehnoloģiskās attīstības vietām.
Švābasa aprakstā šī tā dēvētā revolūcija ir attēlota kā autonoms spēks, kas iedarbojas uz mums, pasīvajiem cilvēkiem.
Tomēr realitātē situācija ir citāda.
Manuprāt, tā ir koordinēta tehnoloģiju īstenošanas programma, ko īsteno konkrēti
uzņēmumi, valdības un starptautiskās organizācijas. .
man šķiet godīgāks raksturojums.
Mēs finansējam un ieviešam tehnoloģijas, kas radikāli mainīs cilvēku uzvedību, izziņu, neiroloģiskās funkcijas, sociālās
attiecības, privātuma tiesības un pat pirkšanu un pārdošanu.
Šāds detalizētāks apraksts uzreiz radītu jautājumus:
Kā ir ar informētu piekrišanu?
Vai tas vispār ir demokrātiski vēlams? Un kādas ir gan materiālās, gan garīgās pretošanās iespējas?
Duglass Lumiss (Douglas Lummis) šo procesu detalizēti aplūko savā 1996. gada grāmatā "Radikālā demokrātija".
Viņš iepazīstina lasītāju ar antidemokrātisko attīstību, ko viņš raksturo kā attīstību, kas iznīcina nacionālās drošības vārdā.
Šodien mēs varētu runāt par karu pret terorismu, pārapdzīvotību, oglekļa dioksīdu vai kādu citu šiku atturību, ko elite
krāpnieciski uzsver kā mērķi, kas jāaizsargā vai pret ko jācīnās.
Un šajā attīstības ideoloģijā, pēc Lumisa domām, metaforas spēks ir tas, ka tā rada iespaidu, ka šīs ideoloģijas ietvaros
īstenotie projekti ir dabiski un nenovēršami un rada pareizu un iepriekš noteiktu attīstāmā mērķa objekta nākotni.
Tas ir diezgan dziļi, ja ņemam vērā trako steigu, kad attīstības programmas, politikas vai plāna, vai, iespējams, investīciju
vai kara spēļu uzdevuma vārdā tiek veikti postoši postījumi.
Reiz relatīvi spēcīgie ir racionalizējuši cilvēci kā liekus, nevajadzīgus ēdājus, kuriem ir liegta pieeja, teiksim, pārtikai,
dzīvībai nepieciešamajam, dzīvību uzturošajam dzīvnieku proteīnam, kuri izdala kaitīgo oglekļa dioksīdu, nemaz
nerunājot par tā absolūto nepieciešamību dzīvībai uz zemes.
Vai arī uztver viņus kā milzīga un nemazgāta ganāmpulka locekļus, kas ir jāinventarizē, jāmarķē un jākontrolē.
Tie, kas nav minēti Švaba ceturtās industriālās revolūcijas aprakstā, praktiski atzīst savu
piederību un pielūgsmi globālajam transhumānisma kultam.
Parastā retoriskā taktika, ko izmanto Švābs, kalpo, lai maskētu aktieri, kurš labprātāk paliktu apslēpts.
Kritiskajā diskursa analīzē šo paņēmienu dēvē par nominālizāciju.
Tas ir retorisks gājiens, kam ir neticams ideoloģisks efekts.
Tā padara būtībā politisku projektu, proti, cilvēku sabiedrības pārveidi ar tehnoloģiju
palīdzību, par nenovēršamu vēsturisku spēku.
Un atkal: tas ir tikai kods, kas pauž: "Pretošanās ir veltīga".
Jūs nevarat aizsargāties pret revolūciju, kas notiek dabiski.
Tas sasaucas ar manu iepriekš teikto par Lummisu un antidemokrātisko tendenci.
Švaba formulējums izslēdz jebkādu iespēju, ka cilvēki kolektīvi izlemtu, ka viņi vispār
nevēlas, lai šīs tehnoloģijas viņus mainītu.
Gramatiskā struktūra pati par sevi kalpo kā maiga piespiešanas forma.
Vēl viens iemesls ir tas, ka šīs tehnoloģijas tiek pasniegtas kā obligāti nepieciešamie līdzekļi kopējam labumam.
Viņi izliekas, ka risina sociālās problēmas, ar kurām vienmēr ir strādājuši tehnokrāti.
Kas ir šī globālā virzītāja pamatā?
Ja neņemam vērā visredzamāko, visredzamāko globālās varas centru - starptautisko centrālo banku sistēmu, tad no daudzajām valdības
aģentūrām, nevalstiskajām organizācijām un korporatīvajiem gigantiem, kas sadarbojas visā pasaulē,
visnozīmīgākie spēlētāji ir pazīstami lielākajai daļai cilvēku.
Savos pētījumos esam norādījuši, ka militāri rūpnieciskajam kompleksam, DARPA un NASA
pagaidām vajadzētu palikt uzmanības centrā.
Ņemot vērā NASA aicinājumu piesaistīt kiborgus, kas it kā paredzēti kosmosa izpētei, ir skaidrs, ka
tas ir loģisks sākumpunkts jebkuram pētījumam par topošo transhumanisma paradigmu.
Mēs esam izpētījuši plānus un procesus, kā pārveidot cilvēku no dabiskas, suverēnas būtnes
par sintētiskāku un kontrolētāku dzīvības formu.
Manuprāt, šāds pētījums ir salīdzinoši vienkāršs, ja ņemam vērā, kā komunikācija un materiālo struktūru un arhitektūras
dizains atspoguļo to, kā varas pārstāvji domā, lai pārveidotu pasauli un cilvēku ķermeņus, kas tajā dzīvo.
Tagad pievērsiet uzmanību tam, kā transhumānisma tehniskie aspekti tiek iecerēti un popularizēti sabiedrībā.
"Šajā projektā mēs izstrādāsim un pētīsim koncepcijas Bio-Nano-Daiktu internetam jeb saīsinājumā IoBNT.
Pielietojuma jomas ietver individualizētu medicīnu un rūpniecisku pielietojumu mikro diapazonā.
IoBNT ir izstrādāts, lai, izmantojot sakaru platformu starp cilvēka organismā esošajām nanopierīcēm un ārējiem
vārtejiem, nodrošinātu infekciju uzraudzību un izraisīšanu.
Šādā veidā IoBNT nodrošinās datu un vadības informācijas pārsūtīšanu starp nanopierīcēm un ārējiem datoriem."
Ja rūpīgi pārdomājam jautājumu par to, kāpēc sociālā pasaule ir veidojusies tāda, kāda tā ir,
mēs varam sākt saprast, ka tas ir eksperiments.
Lielie sabiedrības un ekonomikas inženieri jau ir panākuši augstu kontroles līmeni pār mums, subjektiem,
kontrolējot mentālo sistēmu, kurā mēs domājam, runājam un mijiedarbojamies sociāli un ekonomiski.
Padomājiet arī par lielajām mediju sistēmām, kas mums ieaudzina "pareizās" vērtības un attieksmes, atzītas idejas un ideoloģijas.
Mēs noteikti esam eksperimenta dalībnieki.
Daži no mums to apšaubāmi apzinās. Citi pilnīgi neapzinās.
Tehnokrātu paziņojumos ir daudz atsauču.
Ņemsim šo definīciju no "Transhumanisma manifesta", ko nesen publicējusi NASA:
"Pasaules uzskats, kas tiecas uz tādu dzīves kvalitāti, kas rada pastāvīgu progresu, pašpārveidi, praktisku optimismu,
tālredzīgus risinājumus un kritisku domāšanu; transcilvēcisks.
Transcilvēks ir bioloģiski-tehnoloģisks organisms; cilvēka sugas transformācija, kas attīstās kopā ar tehnoloģiju."
Šādā skatījumā transformācija tiek raksturota optimistiski, nenorādot, kas to finansē
vai kas izstrādā biotehnoloģiskos organismus.
Tā atzīst savas ideoloģiskās saknes. Atkal vairāk nominālizācijas.
Tāpat kā cilvēks, arī pasaules uzskats tiecas pēc kaut kā, pēc noteiktas dzīves kvalitātes.
Tā visu atbildību pārliek uz abstrakciju. Piemēram, dabisko atlasi vai kādu citu aklu
nejaušības mehānismu, kam piemīt neticams radošs spēks.
Tiem, kas uzdrošinās domāt citādi, vienmēr ir aitu suņi, kas nodrošina ganāmpulka
organizētību, paklausību un virzību pareizajā virzienā.
Elons Masks ir brīdinājis, ka mums ir jāapvienojas ar mašīnām, lai nekļūtu līdzīgi pērtiķiem.
Rokfellera fonda un Ķīnas Izglītības ministrijas nākotnes stratēģis Mišels Zappa 2013. gadā līdzīgi apgalvoja, ka cilvēcei
nav citas izvēles, kā vien ar kņadu un kliedzieniem tikt ievilktai nākotnes bezdibenī ar gēnu terapiju, mākslīgiem orgāniem,
sintētiskām asinīm un asinsvadiem un bioelektroniskām zālēm.
Tātad, ja mēs esam liecinieki pārmaiņām, ko aprakstīja Švabs, Masks, Geitss, Harari un citi lieliskie tehnokrāti un guru, tad,
manuprāt, ir tikai likumsakarīgi jautāt: kur mēs esam tagad?
Visi šie tā sauktie uzlabojumi, par kuriem es līdz šim esmu runājis, rada jautājumu par to, ko vispār nozīmē būt cilvēkam.
Piemēram, ja DNS ir dzīvības kods, ko tas nozīmē cilvēka dzīvībai, ka ar ģenētisko kodu var manipulēt?
Valdības finansē pētniecību un tehnoloģiju izstrādi, lai veiktu šāda veida darbu?
Tas ir no Moderna reklāmas, kad tika paziņots par mRNA tehnoloģijas ieviešanu...
Tātad, diezgan pārsteidzoši. Vai mēs patiešām esam postcilvēciskās pasaules sākumā?
Ja tā, tad ko vispār nozīmē jēdziens "postcilvēks"? Vai tas ir teorētisks? Praktisks?
Jau vairākus gadu desmitus pastāv filozofiskais posthumānisms, kas atrodams visu lielo kultūras teorētiķu darbos, kuri paziņo, ka
humānisms, kā tas tika saprasts Apgaismības laikā, ir beidzies.
Šodien posthumānismu saprot arī tehnoloģiskā posthumānisma nozīmē.
Šī ir joma, kas mani interesē, un tā atspoguļojas centienos mainīt cilvēku sociālo, psiholoģisko vai fizisko
uzbūvi un uzvedību, izmantojot tehnoloģiskus uzlabojumus:
Ģenētiskajā inženierijā vai neiroķibernētiskajā augmentācijā.
No kurienes mēs zinām, ka tas tā ir?
Piemēram, 2015. gadā uzņēmums Pfizer paziņoja par sadarbību ar Bar-Ilan universitāti , lai
labāk izprastu DNS nanorobotus zāļu piegādei.
Paziņojumā presei skaidri norādīts, ka "šis stratēģiskais solis nanorobotus no zinātniskās
fantastikas padarīs par pielietojamu risinājumu".
Tāpēc atsauces uz robotiem, kas darbojas šūnu līmenī, var nozīmēt, ka vecā zinātne par dzīvību sabrūk vai tiek aizstāta.
Tas var nozīmēt, ka sintētiskā bioloģija saplūdīs ar dabisko bioloģiju un priekšplānā izvirzīsies jaunas
pētniecības un attīstības un cilvēka eksistences formas.
2015. gada publikācijā ar nosaukumu "The Internet of Bio-Nano-Things" Ians Akildizs , IoBNT aizsācējs,
un viņa kolēģi raksta par šo paradigmas maiņu, kas notiek komunikāciju un tīklu tehnoloģiju jomā.
Viņi apgalvo: "Nanotehnoloģiju līmenī ir iespējams radīt objektus, pamatojoties uz bioloģisko šūnu
kontroli, atkārtotu izmantošanu, modifikāciju un pārveidošanu.
Šis jaunais tīkls, kas balstīts uz dzīvām šūnām un organismiem, veido pamatu daudziem jauniem pielietojumiem militārajā,
veselības aprūpes un drošības jomā, kur nano-lietas var viegli paslēpt, implantēt un izkliedēt vidē, kur tās var
kopīgi veikt atpazīšanu, kontroli, apstrādi un tīklu veidošanu."
2019. gada novembrī Entonijs Fauči runāja par šīs jaunās tehnoloģijas pielietojumu veselības aprūpē, par nanotehnoloģiju,
kas pazīstama kā pašsaliktās nanodaļiņas, "universālas gripas vakcīnas kā jauns veids, kā izraisīt imūno reakciju".
Tas notika 2019. gada novembrī.
Sešas dienas vēlāk no Ķīnas pilsētas Vuhānas tika saņemts pirmais ziņojums par noslēpumainu jauno gripas celmu.
Kāda ir saikne?
Dažus gadus vēlāk, 2023. gadā, Akildizas lekcijā šī tēma parādās koncentrētākā veidā.
Viņš norāda, ka: "IoBNT pamatā esošās nanoizmēra bioiekārtas ir paredzētas ievadīšanai organismā.
Un tas ļoti labi darbojas ar šīm COVID vakcīnām. Tas notiek šajā virzienā.
Šīs mRNS nav nekas cits kā nelielas mašīnas nanomērogā. Tās tiek programmētas un ievadītas."
Mēs esam daudz rakstījuši par visiem šiem acīmredzamajiem pielietojumiem, taču visintriģējošākais ir tas, cik lielā
mērā tiek noliegta šāda paradigmas maiņa, kas mums ir priekšā.
Pētniecība un izstrāde notiek jau vairākus gadu desmitus.
Pētnieki gandrīz nekad neanalizē fizikālu sistēmu tās sākotnējā formā.
Drīzāk viņi izveido modeli, kas aptuveni atbilst, viņuprāt, sistēmā novērotajai uzvedībai.
Un, analizējot modeļa uzvedību, viņi cer, ka varēs prognozēt reālās sistēmas uzvedību.
Ziniet, mēs konstruējam modeļus, jo dabiskās dinamiskās sistēmas parasti ir pārāk sarežģītas, lai
kalpotu par praktiskas un precīzas analīzes vidi.
Visas maldinošās runas zinātnieku aprindās par cilvēka ķermeni kā mašīnu, smadzenēm kā datoru, DNS kā programmatūru un vakcīnām kā
programmatūras atjauninājumiem atspoguļo kļūdaino konceptuālo modelēšanu par cilvēku kā
aizsargājamu vietu eksperimentiem un bruņojumam.
Redukcionistiskā un mehānistiskā domāšana, kas dominē transhumānisma tehnokrātu
prātos, ir izrādījusies fundamentāli kļūdaina.
Ņemot vērā pēdējo piecu gadu laikā visā pasaulē masveidā slēpto kaitējumu un nāves gadījumus, ko izraisījusi eksperimentāla
narkotiku lietošana, es brīnos, vai sarežģītā un dinamiskā sistēma, ko mēs pazīstam kā cilvēka ķermeni,
smadzenes un asinsrites sistēmu, tagad ir sabrukusi.
Vai visi transhumanisma modeļi patiesi postcilvēcīgai nākotnei jau ir sabrukuši?
Es nevaru iedomāties, kā patiesība par šo tehnokrātisko karu pret cilvēci vēl ilgi var palikt apslēpta.
Kā saka teiciens: patiesība atrod savu ceļu.
Wow, kāds ievads. Paldies, dakteri Broudy, dakteri profesore Broudy. Tas bija satriecoši.
Tagad mums ir pamats šai dienai. Mēs dzirdēsim vairāk šajā virzienā.
Taču pagaidām mēs virzāmies uz priekšu un atviegloti nopūšamies.
Mums šī lekcija būs jāskatās vēl daudz reižu, pirms mēs patiešām sapratīsim, cik dziļi viņš šeit ir pieskāries.
Vēlreiz paldies par visu.