Splošne informacije o pravnih predpisih in pravilih AZK so na voljo na koncu predstavitve.
Sedaj lahko preidemo na naše prve govornike iz tujine.
Rad bi vam povedal kratko zgodbo.
Leta 2008 so različni švicarski mediji objavili naslov "Teoretiki zarote se borijo proti
biometričnim potnim listom". To smo bili mi.
O tem je poročal časopis Tagesanzeiger.
St. Galler Tagblatt je zapisal: "Takšne skupine se pogosto obnašajo neslovensko in trpijo zaradi strahu pred preganjanjem."
SRF -Rundschau dodaja: "Sasek meni, da je čip v potnem listu le prvi korak. Prej ali slej bi ga lahko vgradili celo pod kožo."
Sedemnajst let pozneje, dragi moji, nam bo profesor Daniel Brody z Univerze Okinava na Japonskem razkril načrte, prakse in
procese, ki celo spodbujajo preoblikovanje celotnega človeškega bitja iz naravnega, suverenega
bitja v sintetično in nadzorovano obliko življenja.
Ne le žeton pod roko. Prav tako nas uvaja v mehanizme, metode in načine, s katerimi naj bi se človek,
celotno človeško bitje, spremenil v svojem bistvu.
Prav tako nas ne bo pustil v negotovosti glede tega, kakšni ljudje sodelujejo s katerimi podjetji, da bi
uresničili te grozljive vizije, te grozljive načrte in procese.
Hvala, profesor Broudy, da ste danes na 21. AZK delili svoje dragoceno znanje s človeštvom.
Najprej pa kratka biografija.
Profesor Daniel Brody, rojen leta 1964 v ZDA, je doktoriral iz uporabnega psiholingvističnega
znanja in ima izkušnje kot slikovni analitik.
Predava o različnih temah, od komunikacijske teorije retorike do jezikovne kompozicije in retorične slovnice.
Profesor Brody je bil dekan podiplomske šole za medkulturno komunikacijo na Okinawa Christian University na Japonskem.
Trenutno je profesor uporabnega jezikoslovja.
Njegove raziskave se osredotočajo na zvoke, simbole, znake, podobe in barve ter na to, kako jih centri moči
uporabljajo kot orodja za oblikovanje znanja ter vplivanje na zaznavanje in čustvovanje ljudi.
Je sourednik knjige "Propaganda in Focus", sourednik knjige "The Propaganda Model of Today, Filtering Perception and
Consciousness" in soavtor knjige "Okinawa under Occupation", McDonaldisation and Resistance to Neoliberal Propaganda".
Izbor njegovega znanstvenega dela je na voljo na ResearchGate, svetovni bazi podatkov za raziskovalce z vseh področij znanosti.
Profesor Daniel Brody je sodelavec delovne skupine za propagando in globalno vojno
proti terorizmu, ki jo je sprožil 11. september.
Prof. Dr. Broudy danes govori o transhumanizmu in posthumanizmu.
Kdo si za to prizadeva in kako smo na tem področju razviti danes?
Vau, najlepša hvala za povabilo in toplo dobrodošlico!
Pozdrav iz Japonske.
Kako reči: "Dobro jutro"!
Rečemo: Ohayo gozaimasu! Yoroshiku onegai shimasu! in "yoroshiku onegai shimasu", kar pomeni "Prosim, bodite prijazni".
Ne vem, ali obstaja enakovredna možnost v nemščini, a da, najlepša hvala za povabilo.
Danes se pripravljam na pogovor o transhumanizmu in posthumanizmu.
Zato je včasih nekoliko tehnična, vendar sem se trudil, da bi bila privlačna za širše občinstvo.
Če lahko začnem s tem naslovom. To je precej zanimiv naslov:
"Umetna maternica bo kmalu na voljo!"
To je del zgodbe o biotehnologiji, ki jo zdaj slišimo po vsem svetu. In seveda podnaslov:
"Ali smo pripravljeni na njihov vpliv?"
Meni se zdi, da gre za vojskovanje.
Več šoka za vse - značilno za neke vrste retorični blitzkrieg proti naši psihi.
Zdi se mi, da že sama drznost tega mizantropskega naslovnika odpira še večja vprašanja.
Ali so tovrstni nečloveški projekti del širšega gibanja transhumanizma?
Ali bi lahko celo rekli posthumanizem?
Da bi našli nekaj odgovorov, se moramo obrniti na druge sorodne pripovedi.
Odkar je na primer izbruhnila zgodba o koronavirusu, se včasih sprašujem, kako globoka
spoznanja o svetu smo v resnici pridobili.
Morda so laži in prevare zdaj tako obilne kot kisik, tudi če so filtrirane skozi medicinsko masko.
Kot del intelektualne samozaščite, ki jo želim posredovati poslušalcem, bi rad ta pogovor uokviril z Jezusovo modrostjo:
"Kajti po svojih besedah boste opravičeni in po svojih besedah boste obsojeni."
Kot jezikoslovec menim, da so besede pomembne.
To niso le zvoki, ki prihajajo iz naših ust, ampak najpomembnejši znaki stanja našega srca in uma.
Mislim, da to postane jasno, če si pobliže ogledamo nekatere glasove, ki jih slišimo od
tistih, ki spodbujajo transhumanistično agendo.
V zadnjih petih letih sem veliko ljudi vprašal, kaj razumejo pod pojmom transhumanizem. In
večina ljudi ne ve - celo zelo izobraženi ljudje.
Nekateri ga zamenjujejo s transseksualnostjo in takoj začnejo govoriti o želenih zaimkih.
In če si predstavljamo transhumanizem, potem lahko rečemo, da je po eni strani zagotovo povezan s transseksualnostjo.
Spomnim se intervjuja izpred približno enega leta, ko je v podkastu "TRIGGERnometry" nastopil slavni
vratar političnega establišmenta Neil deGrasse Tyson .
Z gostitelji je potekala burna razprava.
Raje bi rekel, da jo je ustrahoval in ni zares razpravljal z njo.
Tyson je uporabil logično zmoto, znano kot poziv k tradiciji, da bi podprl in spodbudil prakso in normalizacijo
sodelovanja moških s spolno disforijo v ženskih športih.
Trdil je, da smo v prehodnem obdobju. To bomo morali ugotoviti.
Zdi se mi, da ta stavek vsebuje pomembno spoznanje o Tysonu in njegovih sodelavcih.
Izkrivljanje logike ubesedujejo s takšno naravnostjo, da zvenijo kot dobro plačani ideologi.
V zgodovini človeštva sta vedno obstajala dva spola.
Danes se z vseh strani aktivno ustvarjajo nove pojmovne kategorije zunaj binarnega sistema moški-ženska.
Moško in žensko človeško bitje ter avtistični savant so zdaj postavljeni na kontinuum .
Ne glede na temeljne razlike je treba te biološke kategorije uskladiti do celične ravni.
Morda pa premikov k posthumanizmu ne opazimo, ker gre za širšo kampanjo za spreminjanje resničnosti in
odstranjevanje ključnih besed, ki opisujejo pomembne biološke procese, značilne samo za ženske in moške.
O tem smo podrobno pisali že v seriji štirih delov o transhumanizmu na naši spletni strani: "Propaganda v ospredju".
Če jo želite prebrati, obiščite: propagandainfocus.com.
Menim, da se prvotna definicija pojma "gender" v Oxford English Dictionary nanaša na prizadevanja deskriptivnega
jezikoslovja za oblikovanje kategorij za delitev različnih zaimkov, ki predstavljajo oba spola, moški in ženski.
Samo kratka stranska opomba:
Zdi se, da je tam, kjer je angleščina splošni jezik, danes povsem sprejemljivo, da se poskušajo izbrisati tovrstne osnovne pojmovne
kategorije, zlasti kadar vsebujejo nekaj podobnega kot prototipne značilnosti tega, kaj
ženske in moški so in kaj običajno počnejo.
Seveda imajo nekateri jeziki, na primer francoščina in španščina, samostalnike, ki se razlikujejo po spolu.
Če se prav spomnim, je nož samostalnik moškega spola.
Nož je samostalnik moškega spola, vilice pa samostalnik ženskega spola.
Da, mislim, da se prav spomnim.
Morda je bil John Money tisti, ki je v šestdesetih letih prejšnjega stoletja prvi poskušal ločiti koncepte
spola od jezikoslovja in jih povezati z nastajajočima konceptoma spolne vloge in spolne identitete.
Ne zdi se, da bi bilo posebej težko reorganizirati družbo, da bi sprejela te nove koncepte.
Seveda je trajalo nekaj desetletij, a danes smo pripravljeni.
Morda se je to zgodilo v šestdesetih letih prejšnjega stoletja, morda je bila to zgodovinska točka, ko se je
začela vse večja zmeda glede jezika, osebnosti in osebne identitete, spolnosti in družbenih vlog.
Zdi se smiselno. Če želite uničiti človeško kulturo, zdrave koncepte sebe, družine, človeške reprodukcije,
človeške skupnosti, družbe, naroda, morate najprej uničiti jezik in ločiti skupne pomene od empirične resničnosti.
Da bi prekinili jezik in logično razmišljanje, so potrebne obsežne in dolgotrajne propagandne kampanje.
Iz tega sledi, da bomo sodelovali pri uničenju samih sebe.
Z razvrednotenjem jezika se lahko vse obrne na glavo.
Zato se mi zdi, da nekateri ljudje verjamejo, da imajo moški lahko menstruacijo in otroke.
V Prvi Mojzesovi knjigi je globoko, a preprosto spoznanje, ki je pogosto prezrto ali
osmešeno, in ki opredeljuje človeka kot Božjo podobo.
V njem je zapisano, da sta bila tako moški kot ženska ustvarjena po Božji podobi na zemlji.
Brisanje teh kategorij zamegli naše razumevanje, kako Bog deluje prek nas, ljudi, kot podobe.
Morda se spomnite na primer iz nedavne preteklosti, ko nek kandidat za vrhovno sodišče ZDA Joe Biden med
zaslišanjem ni mogel ali ni hotel opredeliti, kaj je ženska.
Ker je bila spodkopana osnovna pojmovna kategorija ženske, so moški lažje zasedali javne prostore, rezervirane za ženske.
To je materialna manifestacija v osnovi izkrivljenih konceptov.
Zdi se mi, da smo bili med temi zaslišanji vsi priča pomanjkljivi logiki argumenta Johna Moneyja.
Teoretik komuniciranja Herbert Schiller je ta proces podrobno opisal in ga poimenoval nadzor definicij.
Uporaben način nadzora nad ljudmi, ki smo nepredvidljiva bitja, je nadzor nad definicijami ključnih besed in pojmov.
Ko lahko tisti na vrhu družbenega, političnega, gospodarskega in cerkvenega reda nadzorujejo opredelitve in vsiljujejo pomene z
jezikovnimi kodi, prisilo in novimi jezikovnimi normami, lahko zlahka izvajajo večji nadzor nad mišljenjem, govorom in vedenjem.
S tem se verjetno strinjate.
Pomislite na Orwellove ideje o Newspeaku:
"Vojna je mir, svoboda je suženjstvo, nevednost je resnica."
K temi "vojna je mir" se bom vrnil nekoliko pozneje.
Vprašanje je, kako lahko to dosežemo, se je vprašal Schiller.
Kako ljudem na vrhu tega reda, te piramide, uspeva izvajati takšen nadzor?
To je mogoče doseči z rutinskim in enostavnim dostopom do tako imenovane informacijske infrastrukture.
Ker so lastniki informacij, lahko zlahka vplivajo na pomen ključnega izraza, oznake ali definicije, saj imajo do
njih lahek dostop, mi, potrošniki, pa vse to sprejmemo.
Preseneča me opis, ki ga je apostol Pavel dal tej neverjetno vplivni sili, ki deluje v svetu: "knez zračnih sil" .
Kako nenavadno ime za središče moči!
Razumeli so ga že pred tisočletji, preden so zračni prostor nadzorovali, komercializirali in ga spremenili v
danes najpomembnejše sredstvo množičnega komuniciranja.
Seveda nimajo vsi dostopa do radijskih valov.
Če pa ga imaš in poveš nekaj, kar je v nasprotju z uradno politično realnostjo, te
cenzurirajo ali, še huje, umaknejo iz obtoka.
Milijoni kilometrov optičnih kablov, satelitske antene in sateliti, vse velike blagovne znamke podjetij in televizijski
kanali ter sredstva za oblikovanje zgodb, omejevanje razprav in njihovo zasidranje v zavesti javnosti. Kaj
misliti, kako misliti in kaj povedati ali ne povedati.
Ta moč, ta sposobnost oblikovanja najosnovnejše ravni zavesti, je dejansko v rokah le redkih.
Zdi se mi, da prav od tod izvira nevednost o transhumanizmu.
Kot družbena bitja nas naravno privlačijo sistemi moči in avtoritete, zato se v dobi množičnega komuniciranja obračamo
na medije in medijske osebnosti, katerih naloga je, da nam polnijo glave z zgodbami, po katerih hrepenimo kot odrasli.
Zanimivo je, da so se prva komunikacijska omrežja ustvarila že v maternici, ko smo se razvili in začeli zaznavati materin glas.
Raziskave na področju razvojne psihologije kažejo, da se jezikovne regije v možganih, ki so
odgovorne za sluh, razvijajo od sedmega meseca nosečnosti.
Ko se družbeno omrežje razširi prek odnosa med materjo in otrokom na družino in nato na skupnost in družbo,
najdemo psihološko osvoboditev v tem, da povzdignemo svoj glas.
Ko se odmaknemo od svojih mater in nas pritegnejo drugi pripovedovalci zgodb, ki lahko
potrdijo ali izpodbijajo naše vrednote ali predsodke.
Za trenutek si poskušam predstavljati, da se transhumanistični načrt uresniči in da so človeške matere odstranjene
iz reproduktivnega cikla, tako da se sintetični otroci inkubirajo in vzgajajo v sintetičnih maternicah.
To ni šala, sliši se povsem absurdno, vendar je to mogoče predvideti.
V resnici nameravajo ljudem odvzeti željo in sposobnost razmnoževanja.
To je lahko tudi razlog, da se vprašanje konstruiranega spola vse bolj instrumentalizira.
Za vključitev žensk, resničnih žensk, rojenih človeškim materam, v transhumanistični načrt zaničevanja
njihove naravne reproduktivne moči so potrebne kampanje, ki močno spreminjajo resničnost.
Kakšnim jezikovnim kodam bodo po vašem mnenju izpostavljeni otroci, ki jih bo razvila država v
maternici, ki jo je ustvaril človek in sankcionirala država?
Opazujte, kako so v zadnjih desetih letih pritiskali na ženske in jih silili, da prevzamejo nove besede
za prakse, ki so tradicionalno povezane z ženskami.
Mislim, da na splošno nismo mentalno pripravljeni na te popolnoma nore ideje, ki jih spodbujajo centri moči v
smislu transhumanističnih in posthumanističnih agend.
Potrebno je veliko kulturnega prilagajanja, da se vsadi neomajno napačno prepričanje, da so človeški, biološki, nevrološki in
intelektualni procesi v osnovi pomanjkljivi in da nujno potrebujejo vladno posredovanje in
preoblikovanje z rutinskimi tehnološkimi izboljšavami.
Nosilci teh načrtov želijo svet, v katerem bi živeli ljudje, ki so stalno vbrizgani in okrepljeni ter katerih
možgani so bili podvrženi eksperimentalnim izboljšavam in so postali popolnoma prilagodljivi.
Vrsta oborožitve, o kateri govorim, je v resnici le oznaka za neizrečeno željo po večnem življenju.
Kot je opisano v monografiji Proteus, o kateri sem govoril v enem od prejšnjih intervjujev za Kla.tv, so poslušni
tega režima tehnično nadgrajeni, a so kljub temu pod nadzorom.
To se bo do neke mere izboljšalo, vendar pod nadzorom.
Tu prideta do izraza spretno trženje in moč oddajne podobe.
Morda so to glavni razlogi, zakaj transhumanizem in prehod v posthumano prihodnost v kolektivni
zavesti splošne javnosti nista zares prepoznana.
Zdaj nekaj znanja o ozadju.
Ko sem v vojski delal kot slikovni analitik, smo bili pogosto zelo zaskrbljeni zaradi kakovosti slik
in tega, kako najbolje razlagati njihovo vsebino.
Sovražnikova taktika nam je bila vedno bolj jasna.
Včasih je sovražnik uporabljal tako učinkovito kamuflažo, da smo težko analizirali videno in prišli do smiselnih zaključkov.
Z drugimi besedami, prevara, kamuflaža in kritje so osnovne sestavine metod, ki jih
sovražnik uporablja za prevaro in zavajanje.
Na našo srečo analiza nikoli ne poteka v vakuumu.
Osredotočimo se lahko tudi na razumevanje podobe, slik, v luči kart, ki so nam na voljo, da bi
prepoznali, kako si sovražnik lahko izmisli različne prevare.
Ta poudarek pa je le en vidik kompleksne slike, ki bi si jo razlagali v času vojne.
Včasih smo imeli zelo dobre zemljevide, dobesedno dobre kartografske prikaze Zemlje.
Vendar imamo danes na voljo tudi veliko res dobrih kart, čeprav v obliki vladnih belih knjig, objavljenih smernic, javnih
predavanj, znanstvenih člankov in drugih novic, ki razkrivajo veliko o transhumanističnem prehodu v posthumani svet.
Kdor želi razumeti, kdo je gonilna sila transhumanizma, lahko zlahka preuči zemljevide, ki
sem jih omenil, in opravi svojo celovito analizo.
Prepričan sem, da vsi veste, da mnogi neustrašni znanstveniki in zdravniki opisujejo sedanjo dobo kot dobo globalne vojne, v kateri
so najbolj smrtonosna orožja postala praktično neprepoznavna.
Zato moramo storiti vse, kar je v naši moči, da odkrijemo in razkrijemo orožje.
Vprašanje je, zakaj orožje te spremembe paradigme ostaja večinoma skrito?
Zdi se mi, da je eden od razlogov za to ta, da korporativni mediji radi prikrivajo te pojave in škodo, ki jo povzročajo.
Danes jim pravimo "stock media" , saj je njihov propad neizogiben, njihova dediščina pa
je zavestno neupoštevanje človekove blaginje.
Druga težava je, da je informacij preveč.
Ker smo nenehno izpostavljeni preobremenitvi čutil, so energijski stroški osredotočanja in razvrščanja
stvari v prave perspektive in miselne kategorije preveliki.
Podobe, ki nam jih na primer predstavljajo mediji, predstavljajo le majhen del resnično kompleksne izobraževalne slike.
Če želimo razumeti zapleten problem, kot je transhumanizem, moramo uporabiti več virov in različnih področij znanja.
Verjetno se boste strinjali.
Pomislite na primer na vizualna sporočila, ki so bila javnosti predstavljena leta 2015, ko je Klaus Schwab v pogovorni
oddaji, ki jo je vodil Charlie Rose , govoril o ključnih značilnostih nastajajoče četrte industrijske revolucije.
Mislim, da je izraz, ki se uporablja za to tako imenovano revolucijo, spet le spretna šifra za transhumanizem.
Vendar je zavita v nekakšno hiperracionalno prefinjenost, katere opredelitev temelji na pojmih, ki jih navadno povezujemo
z naravnim človeškim napredkom s tehnološkim razvojem.
To se sliši zelo pozitivno.
Zakaj torej takšen kodiran jezik?
Spomnite se 200 let nazaj, ko je bil parni stroj naravna posledica človeške inovacije, ki je temeljito spremenila način dela.
Potem moramo biti mentalno naravnani na sprejemanje vseh novih orodij in tehnik, ki zdaj
vstopajo na trge in v telesa, možgane in krvni obtok.
Pomislite tudi na vizualne predstavitve v oddaji Charlieja Rosea.
Temno ozadje nakazuje preprostost, skrivnostnost in določeno prefinjenost.
Dva gospoda se navidezno razumno pogovarjata o spremembi paradigme v družbi in gospodarstvu, ki bo pretresla svet.
Charlie Rose je Schwabu zastavil vprašanje, da bi ga spodbudil k pogovoru o tej revoluciji, o tem, kaj je v njej edinstvenega.
Schwab jo najprej primerja z industrijsko revolucijo okoli leta 1800.
Schwab pravi, da nova revolucija ne spreminja tega, kar počnete, temveč spreminja vas.
"Pomislite na gensko manipulacijo: vi ste tisti, ki se spreminja."
To mantro je v različnih retoričnih formulacijah ponavljal tako on kot tudi drugi v preteklih letih.
V intervjuju s Schwabom se ob pogledu na povsem naraven pogovor med dvema moškima tako umirimo, da se komaj zavedamo, da
skrivnostna sila, tako imenovana revolucija, v naša telesa uvaja tehnologije, ki nas bodo spremenile na celični ravni.
Ne pozabite! Pravi, da vas bo revolucija spremenila.
Schwabova izjava dejansko izniči vašo lastno zmožnost delovanja, vašo suverenost kot človeškega bitja,
obdarjenega z neodtujljivimi, od Boga danimi pravicami.
Poleg tega vizualni vidiki tega na videz običajnega pogovora zmotijo slušna sporočila.
Tehnologije se uporabljajo za spreminjanje nečesa tako temeljno edinstvenega, kot je naša genetska zasnova.
Schwabova slovnična formulacija je odličen primer, kako je mogoče jezik uporabiti, da se daljnosežne politične in tehnološke zahteve
zdijo povsem naravne, tako kot naravne sile, na primer veter.
S tem ko "četrto industrijsko revolucijo" postavi za slovnični predmet, ki vas "spreminja", popolnoma zanemari, kdo je gonilna
sila sprememb, katere institucije jih izvajajo, čigavim interesom služijo in katere odločitve sprejemajo določeni akterji.
Zavedate se, da smo globoko zabredli v analizo slovnice stavkov, da bi razumeli, da ljudje, ki poganjajo revolucijo,
vidijo naše krvne celice, žile in nevrološke poti kot odprta in lahko dostopna mesta tehnološkega razvoja.
V Schwabsovem opisu je tako imenovana revolucija predstavljena kot avtonomna sila, ki deluje na nas, pasivne ljudi.
V resnici pa so razmere drugačne.
Menim, da gre za usklajen program tehnološkega izvajanja, ki ga izvajajo prepoznavna
podjetja, vlade in mednarodne organizacije. .
se mi zdi bolj poštena karakterizacija.
Financiramo in uvajamo tehnologije, ki bodo korenito spremenile človekovo vedenje, kognicijo, nevrološke funkcije, družbene
odnose, pravice do zasebnosti ter celo nakup in prodajo.
Ta podrobnejši opis bi takoj sprožil vprašanja:
Kaj pa informirano soglasje?
Ali je to sploh demokratično zaželeno? In kakšne so možnosti za materialni in duhovni odpor?
Douglas Lummis ta proces podrobno obravnava v svoji knjigi "Radikalna demokracija" iz leta 1996.
Bralcu predstavi protidemokratični razvoj, ki ga opiše kot razvoj, ki uničuje v imenu nacionalne varnosti.
Danes lahko govorimo o vojni proti terorizmu, prenaseljenosti, ogljikovem dioksidu ali kakšni drugi elegantni
abstinenci, ki jo elita goljufivo poudarja kot cilj, ki ga je treba zaščititi ali se proti njemu boriti.
V okviru te ideologije razvoja pa je po Lummisu moč metafore v tem, da ustvarja vtis, da so projekti, ki se izvajajo v okviru te
ideologije, naravni in neizogibni ter prinašajo pravilno in vnaprej določeno
prihodnost ciljnega objekta, ki ga je treba razviti.
To je precej globoko, če pomislimo na noro hitenje, ki uničuje v imenu razvojne agende, politike ali
načrta, morda pa tudi v imenu naložb ali vojne igre.
Nekoč so relativno močni racionalizirali človeštvo kot odvečne, nekoristne jedce, ki jim je treba odreči dostop do, recimo,
hrane, nujnih, za življenje potrebnih živalskih beljakovin, ki oddajajo škodljiv ogljikov dioksid, da ne
omenjamo njegove absolutne nujnosti za življenje na Zemlji.
Ali pa jih vidite kot člane velike in neprane črede živali, ki jih je treba popisati, označiti in nadzorovati.
Tisti, ki v Schwabovem opisu četrte industrijske revolucije niso imenovani, praktično priznavajo svojo
pripadnost in čaščenje globalnega kulta transhumanizma.
Običajna retorična taktika, ki jo uporablja Schwab, služi prikrivanju akterja, ki bi najraje ostal skrit.
V kritični analizi diskurza se ta tehnika imenuje nominalizacija.
Gre za retorično potezo, ki ima neverjeten ideološki učinek.
Zaradi nje se zdi, da je bistveno politični projekt, namreč reorganizacija človeške družbe s
pomočjo tehnologije, neizogibna zgodovinska sila.
In še enkrat: to je le šifra, ki izraža: "Odpor je jalov".
Pred revolucijo, ki se zgodi naravno, se ne morete braniti.
To se navezuje na mojo prejšnjo točko o Lummisu in protidemokratičnem trendu.
Schwabov jezik izključuje vsako možnost, da bi se ljudje kolektivno odločili, da ne
želijo, da jih te tehnologije sploh spremenijo.
Sama slovnična struktura je oblika nežne prisile.
Drugi razlog je, da so te tehnologije predstavljene kot nujno potrebna sredstva za skupno dobro.
Pretvarjajo se, da rešujejo socialne probleme, s katerimi so se od nekdaj ukvarjali tehnokrati.
Kdo torej stoji za tem globalnim prizadevanjem?
Če zanemarimo najočitnejše, najvidnejše središče svetovne moči, nadnacionalni centralni bančni sistem, potem med številnimi
vladnimi agencijami, nevladnimi organizacijami in podjetniškimi velikani, ki sodelujejo po vsem
svetu, večina ljudi pozna najvidnejše akterje.
V naših raziskavah smo poudarili, da morajo vojaško-industrijski kompleks, DARPA in NASA zaenkrat ostati v središču pozornosti.
Če upoštevamo poziv agencije NASA za kiborge, domnevno za raziskovanje vesolja, je to očitno logično izhodišče
za vsako študijo nastajajoče transhumanistične paradigme.
Preučili smo načrte in postopke za preoblikovanje človeka iz naravnega, suverenega bitja v
bolj sintetično in nadzorovano obliko življenja.
Menim, da je takšna raziskava razmeroma preprosta, če upoštevamo, kako komunikacija ter oblikovanje materialnih struktur in
arhitekture odražajo razmišljanje tistih, ki so na oblasti, da bi preoblikovali svet in človeška telesa, ki ga naseljujejo.
Zdaj pa bodite pozorni na to, kako so tehnični vidiki transhumanizma zasnovani in promovirani v javnosti.
"V tem projektu bomo razvili in raziskali koncepte za internet bio-nanostruktur ali krajše IoBNT.
Področja uporabe vključujejo individualizirano medicino in industrijske aplikacije v mikroobmočju.
IoBNT je zasnovan tako, da omogoča spremljanje in sprožanje okužb prek komunikacijske platforme med
nanoupravami v človeškem telesu in zunanjimi vrati.
Na ta način bo IoBNT podpiral prenos podatkov in nadzornih informacij med nanoupravami in zunanjimi računalniki."
Če dobro razmislimo o vprašanju, zakaj je družbeni svet oblikovan tako, kot je, lahko začnemo razumeti, da gre za eksperiment.
Veliki inženirji družbe in gospodarstva so že dosegli visoko stopnjo nadzora nad nami, subjekti, saj
nadzorujejo miselni okvir, v katerem mislimo in govorimo ter sodelujemo v družbi in gospodarstvu.
Pomislite tudi na velike medijske sisteme, ki nam privzgajajo "prave" vrednote in stališča, priznane ideje in ideologije.
Vsekakor smo poskusni subjekti v eksperimentu.
Nekateri od nas se tega bežno zavedajo. Drugi se tega sploh ne zavedajo.
V napovedih tehnokratov najdemo veliko sklicevanj.
Vzemimo to opredelitev iz "Transhumanističnega manifesta", ki ga je nedavno objavila NASA:
"Svetovni nazor, ki si prizadeva za kakovost življenja, ki omogoča trajni napredek, samopreobrazbo, praktični optimizem,
vizionarske rešitve in kritično mišljenje; transčlovek.
Transčlovek je biološko-tehnološki organizem; transformacija človeške vrste, ki se razvija s tehnologijo."
Takšen pogled na preobrazbo je optimističen, ne da bi nakazal, kdo jo financira ali kdo razvija biotehnološke organizme.
Priznava svoje ideološke korenine. Spet več nominalizacije.
Tako kot človek si tudi svetovni nazor prizadeva za nekaj; za določeno kakovost življenja.
Vso odgovornost prenese na abstrakcijo. Na primer na naravno selekcijo ali kakšen drug slepi
naključni mehanizem, ki ima neverjetno ustvarjalno moč.
Za tiste, ki si drznejo misliti drugače, so vedno na voljo ovčarski psi, ki skrbijo, da je
čreda organizirana, poslušna in da gre v pravo smer.
Elon Musk je opozoril, da se moramo združiti s stroji, da ne bi postali podobni opicam.
Michell Zappa, strateg za prihodnost pri Rockefellerjevi fundaciji in kitajskem ministrstvu za izobraževanje, je leta 2013
podobno trdil, da človeštvo nima druge izbire, kot da se z nogami in kričanjem poda na rob prihodnosti z
gensko terapijo, umetnimi organi, sintetično krvjo in žilami ter bioelektronskimi zdravili.
Če smo torej priča spremembam, ki jih opisujejo Schwab, Musk, Gates, Harari in drugi veliki tehnokrati in
guruji, potem je povsem naravno, da se vprašamo: kje smo zdaj?
Vse te tako imenovane nadgradnje, o katerih sem doslej govoril, odpirajo vprašanje, kaj sploh pomeni biti človek.
Na primer, če je DNK koda življenja, kaj pomeni za človeško življenje, da je mogoče z gensko kodo manipulirati?
Da vlade financirajo raziskave in razvoj tehnologij za opravljanje tovrstnega dela?
To je iz oglasa podjetja Moderna ob napovedi uvedbe tehnologije mRNA...
Torej, precej neverjetno. Smo res na začetku postčloveškega sveta?
Če je tako, kaj sploh pomeni "postčloveški"? Je teoretičen? Praktično?
Že desetletja obstaja filozofski posthumanizem, ki ga najdemo v spisih vseh velikih kulturnih teoretikov, ki razglašajo, da
je humanizma, kot so ga razumeli v času razsvetljenstva, konec.
Danes posthumanizem razumemo tudi v smislu tehnološkega posthumanizma.
To je področje, ki me zanima in se odraža v prizadevanjih, da bi s tehnološkimi izboljšavami spremenili
socialno, psihološko ali fizično sestavo in vedenje ljudi:
Pri genskem inženiringu ali nevrokibernetski nadgradnji.
Kako vemo, da je tako?
Na primer, leta 2015 je družba Pfizer napovedala partnerstvo z univerzo Bar-Ilan za boljše
razumevanje nanorobotov DNK za dostavo zdravil.
V sporočilu za javnost je izrecno navedeno, da bo "ta strateški korak spremenil nanorobote
iz znanstvene fantastike v uporabno rešitev".
Tako lahko omemba robotov, ki delujejo na celični ravni, pomeni, da stara znanost o življenju propada ali se nadomešča.
To lahko pomeni, da se bo sintetična biologija združila z naravno biologijo in da bodo v ospredju nove
oblike raziskav in razvoja ter človekovega obstoja.
Ian Akyildiz , pionir IoBNT, in njegovi sodelavci v publikaciji iz leta 2015 z naslovom "The Internet of
Bio-Nano-Things" pišejo o tej spremembi paradigme, ki se dogaja v komunikacijski in omrežni tehnologiji.
Navajajo: "Na ravni nanotehnologije je mogoče ustvariti predmete, ki temeljijo na nadzoru, ponovni
uporabi, spreminjanju in preoblikovanju bioloških celic.
To novo omrežje, ki temelji na živih celicah in organizmih, je osnova za številne nove aplikacije v vojaškem, zdravstvenem in
varnostnem sektorju, kjer je mogoče nanoobjekte preprosto skriti, implantirati in razpršiti po okolju, kjer lahko
sodelujejo pri prepoznavanju, nadzoru, obdelavi in mreženju."
Novembra 2019 je Anthony Fauci govoril o uporabi te nove tehnologije v zdravstvu, nanotehnologije, znane kot
samosestavljivi nanodelci, "univerzalna cepiva proti gripi kot nov način za sprožitev imunskega odziva".
To je bilo novembra 2019.
Šest dni pozneje je iz Wuhana na Kitajskem prišlo prvo poročilo o skrivnostnem novem sevu gripe.
Kakšna je povezava?
Nekaj let pozneje, leta 2023, se v Akyildizovem predavanju tema pojavi v boljšem obsegu.
Poudarja, da: "Biološki stroji nano velikosti, ki stojijo za IoBNT, so zasnovani tako, da se vbrizgajo v telo.
To se zelo dobro obnese pri teh cepivih COVID. Gre v to smer.
Te mRNA niso nič drugega kot majhni stroji na nanometrski ravni. Programirajo se in vbrizgavajo."
O vseh teh očitnih aplikacijah smo že veliko pisali, najbolj zanimivo pa je, kako močno se
zanika takšen premik paradigme, ki je pred nami.
Raziskave in razvoj potekajo že desetletja.
Raziskovalci skoraj nikoli ne analizirajo fizikalnega sistema v njegovi prvotni obliki.
Namesto tega oblikujejo model, ki se približuje vedenju, ki ga po njihovem mnenju opazujejo v sistemu.
Z analizo obnašanja modela želijo napovedati obnašanje dejanskega sistema.
Modele konstruiramo zato, ker so naravni dinamični sistemi običajno preveč zapleteni, da bi jih
lahko uporabili za praktično in natančno analizo.
Vse zavajajoče govorjenje v znanstvenih krogih o človeškem telesu kot stroju, možganih kot računalniku, DNK kot programski opremi
in cepivih kot posodobitvah programske opreme odraža napačno konceptualno modeliranje človeka
kot primernega mesta za poskuse in oboroževanje.
Reduktivno in mehanicistično razmišljanje, ki prevladuje v glavah transhumanističnih
tehnokratov, se je zdaj izkazalo za temeljno napačno.
Glede na obsežno globalno prikrivanje škode in smrti zaradi poskusne uporabe drog v zadnjih petih letih se
sprašujem, ali kompleksen in dinamičen sistem, ki ga poznamo kot človeško telo, možgane in krvni obtok, zdaj razpada.
Ali so vsi transhumanistični modeli za resnično posthumano prihodnost že propadli?
Ne morem si predstavljati, kako lahko resnica o tej tehnokratski vojni proti človeštvu ostane še dolgo skrita.
Kot pravi pregovor: resnica najde pot.
Vau, kakšen uvod. Hvala, doktor Broudy, doktor profesor Broudy. To je bilo izjemno.
Zdaj imamo osnovo za dan. V tej smeri bomo slišali še več.
Za zdaj si lahko oddahnemo.
To predavanje si bomo morali ogledati še velikokrat, preden bomo zares razumeli globino tega, česar se je tu dotaknil.
Še enkrat se vam zahvaljujem za vse.