Allmän information om rättsliga bestämmelser och AZK-reglerna finns i slutet av presentationen
Nu kan vi vända oss till våra första talare från utlandet.
Jag skulle vilja berätta en kort bakgrundshistoria.
2008 publicerade olika schweiziska medier rubriken "Konspirationsteoretiker bekämpar
biometriska pass". Det var vi som gjorde det.
Tagesanzeiger har rapporterat om detta.
St. Galler Tagblatt skrev: "Sådana grupper beter sig ofta världsfrånvänt och lider av rädsla för förföljelse".
SRF -Rundschau tillade: "Sasek tror att chipet i passet bara är ett första steg. Förr eller senare
skulle chippet till och med implanteras under huden".
Nu, 17 år senare, kära ni, kommer Prof Dr Daniel Brody från University of Okinawa i Japan att berätta om planer, metoder och
processer som till och med driver på omvandlingen av hela människan från en naturlig, suverän
varelse till en syntetisk och kontrollerad livsform.
Inte bara ett chip under handen. Han inviger oss också i de mekanismer, metoder och sätt på vilka
människan, hela människan, skall förändras i sitt väsen.
Han kommer inte heller att lämna oss ovetande om vilken typ av människor som arbetar med vilka företag för att förverkliga
dessa skräckvisioner, dessa skräckplaner och skräckprocesser.
Tack, professor Broudy, för att du delar med dig av din värdefulla kunskap till mänskligheten idag på den 21:a AZK.
Men först en kort biografi.
Prof Daniel Brody, född 1964 i USA, har en doktorsexamen i tillämpad psykolingvistik och erfarenhet som bildanalytiker.
Han föreläser om ämnen som sträcker sig från retorikens kommunikationsteori till
språklig komposition och retorisk grammatik.
Prof Brody var dekanus för Graduate School of Intercultural Communication vid Okinawa Christian University i Japan.
Han är för närvarande professor i tillämpad lingvistik.
Hans forskning fokuserar på ljud, symboler, tecken, bilder och färger och hur dessa används av maktcentra som verktyg för att
forma kunskap och påverka människors uppfattningar och känslor.
Han är medredaktör för "Propaganda in Focus", medredaktör för "The Propaganda Model of Today, Filtering Perception and
Consciousness" och medförfattare till "Okinawa under Occupation", McDonaldisation and Resistance to Neoliberal Propaganda".
Ett urval av hans vetenskapliga arbeten finns på ResearchGate, den globala databasen för forskare inom alla vetenskapsområden.
Prof Daniel Brody är associerad forskare i den arbetsgrupp om propaganda och det globala kriget
mot terrorismen som utlöstes av den 11 september.
Prof Dr Broudy talar idag om transhumanism och posthumanism.
Vem strävar efter detta och var står vi idag när det gäller utvecklingen?
Wow, tack så mycket för inbjudan och det varma välkomnandet!
Och hälsningar från Japan.
Hur säger man: "God morgon"!
Vi säger: Ohayo gozaimasu! Yoroshiku onegai shimasu! och "yoroshiku onegai
shimasu", som betyder "Var snäll och var trevlig".
Jag vet inte om det finns någon motsvarighet på tyska, men ja, tack så mycket för inbjudan.
Jag har förberett mig för att tala om transhumanism och posthumanism i dag.
Så ibland blir det lite tekniskt, men jag har försökt att göra det tilltalande för en bred publik.
Så om jag får börja med den här rubriken. Det är en ganska intressant rubrik:
"Den konstgjorda livmodern kommer snart!"
Detta är en del av den biotekniska berättelse som nu hörs över hela världen. Och så, naturligtvis, undertiteln:
"Är vi redo för deras påverkan?"
Det ser ut som krigföring för mig.
Mer chock för alla - typiskt för ett slags retoriskt blixtkrig mot vårt psyke.
Det förefaller mig som om den rena djärvheten i denna människofientliga rubrik väcker ännu större frågor.
Är den här typen av omänskliga projekt en del av en större rörelse av transhumanism?
Eller kan vi till och med säga posthumanism?
För att hitta några svar måste vi vända oss till andra relaterade berättelser.
Sedan historien om coronaviruset briserade har jag till exempel ibland undrat vilka djupa
insikter vi egentligen har fått om världen.
Kanske finns det nu lika gott om lögner och bedrägerier som det finns syre, även om det filtreras genom en medicinsk mask.
Som en del av det intellektuella självförsvar jag vill förmedla till publiken vill jag rama
in denna föreläsning med en visdom från Jesus:
"Ty genom dina egna ord skall du rättfärdigas, och genom dina egna ord skall du fördömas."
Som språkvetare anser jag att ord är viktiga.
De är inte bara ljud som kommer ut ur våra munnar, utan de viktigaste tecknen på tillståndet i vårt hjärta och sinne.
Jag tror att detta blir tydligt när vi tittar närmare på några av de röster vi hör från
dem som driver den transhumanistiska agendan.
Under de senaste fem åren har jag frågat många människor vad de menar med transhumanism. Och de
flesta vet inte - även mycket välutbildade människor.
En del människor blandar ihop det med transgenderism och börjar genast prata om föredragna pronomen.
Och om vi tänker oss transhumanism, så kan vi säga att den å ena sidan definitivt är relaterad till transgenderism.
Jag minns en intervju för ungefär ett år sedan när det politiska etablissemangets berömda grindvakt, Neil
deGrasse Tyson , medverkade i podcasten "TRIGGERnometry".
Det blev en hetsig debatt med programledarna.
Jag skulle snarare säga att han skrämde dem och inte riktigt debatterade med dem.
Och Tyson använde sig av det logiska felslut som kallas traditionsappellen för att stödja och uppmuntra utövandet och
normaliseringen av könsdysforiska mäns deltagande i damidrott.
Han hävdade att vi befann oss i en övergångsfas. Vi skulle behöva ta reda på det.
Det verkar som om denna mening innehåller en viktig insikt om Tyson och hans kolleger.
De verbaliserar logiska förvrängningar med en sådan självklarhet att de låter som välbetalda ideologer.
I mänsklighetens historia har det alltid funnits två kön.
I dag skapas nya begreppskategorier utanför den binära uppdelningen mellan man och kvinna aktivt från alla håll.
Den manliga och den kvinnliga människan, liksom den autistiska savanten, placeras nu på ett kontinuum .
Dessa biologiska kategorier måste, oavsett sina grundläggande skillnader, harmoniseras ända ner på cellnivå.
Och kanske märker vi inte av utvecklingen mot posthumanism eftersom det är en större verklighetsförvrängande
kampanj för att ta bort nyckelord som beskriver viktiga biologiska processer som är unika för kvinnor och män.
Vi har redan skrivit om detta i detalj i vår serie i fyra delar om transhumanism på vår webbplats: "Propaganda i fokus".
Om du vill läsa den är det bara att besöka: propagandainfocus.com.
Jag tror att den ursprungliga definitionen av "gender" i Oxford English Dictionary syftar på den deskriptiva lingvistikens
försök att skapa kategorier för att dela in de olika pronomen som representerar de två könen, maskulinum och femininum.
Bara en snabb sidoanteckning:
Överallt där engelska är det gemensamma språket verkar det i dag ha blivit helt acceptabelt att försöka radera ut den här typen av
grundläggande begreppskategorier, särskilt när de innehåller något i stil med prototypiska egenskaper för
hur kvinnor och män är och vad de tenderar att göra.
Vissa språk, till exempel franska och spanska, har naturligtvis könsspecifika substantiv.
Om jag minns rätt är kniv ett maskulint substantiv.
Kniv är ett maskulint substantiv och gaffel är ett feminint substantiv.
Ja, jag tror att jag minns det rätt.
Kanske var det John Money som på 1960-talet först försökte skilja genusbegreppen från lingvistiken och koppla dem
till de framväxande begreppen könsroll och könsidentitet.
Det verkar inte särskilt svårt att omorganisera samhället för att ta till sig dessa nya begrepp.
Det tog förstås några decennier, men i dag är vi redo.
Kanske var det på 1960-talet, kanske var det den historiska punkt där den ökande förvirringen kring språk och personlighet
och personlig identitet, sexualitet och sociala roller började.
Det verkar vara vettigt. Om man vill förstöra den mänskliga kulturen, sunda uppfattningar om jaget, familjen, den mänskliga
fortplantningen, den mänskliga gemenskapen, samhället, nationen, måste man börja med att förstöra språket
och skilja delade meningar från empiriska realiteter.
Det krävs massiva och ihållande propagandakampanjer för att störa språket och det logiska tänkandet.
Av detta följer att vi kommer att delta i förintelsen av oss själva.
Genom att nedvärdera språket kan allt vändas upp och ner.
Det är därför som jag tror att vissa människor tror att män kan menstruera och få barn.
I Första Moseboken finns en djup men enkel insikt, som ofta ignoreras eller
förlöjligas, som definierar människan som Guds avbild.
Den säger att både män och kvinnor skapades till Guds avbild på jorden.
Genom att sudda ut dessa kategorier försvåras vår förståelse av hur Gud verkar genom oss människor som bilder.
Ni kanske minns fallet nyligen då en viss Joe Biden som nominerats till USA:s högsta domstol inte kunde eller
ville definiera vad en kvinna är under en utfrågning.
Och eftersom den grundläggande konceptuella kategorin kvinna undergrävdes kunde män lättare ta plats i
offentliga utrymmen som var reserverade för kvinnor.
Detta är den materiella manifestationen av fundamentalt förvrängda koncept.
Det förefaller mig som om vi alla har bevittnat den bristfälliga logiken i John Moneys argument under dessa utfrågningar.
Kommunikationsteoretikern Herbert Schiller beskrev denna process i detalj och kallade den definitionskontroll.
Ett bra sätt att kontrollera människor, de oförutsägbara varelser som vi är, är att
kontrollera definitionerna av nyckelord och begrepp.
När de som står högst upp i den sociala, politiska, ekonomiska och kyrkliga ordningen kan kontrollera definitioner och påtvinga
betydelser genom språkkoder, tvång och nya språknormer, är det lätt att utöva större kontroll över tanke, tal och beteende.
Du kommer förmodligen att hålla med om det.
Tänk på Orwells idéer om nyspråk:
"Krig är fred, frihet är slaveri, okunnighet är sanning".
Jag återkommer till frågan om "krig är fred" lite senare.
Så frågan är hur vi kan uppnå detta, frågade sig Schiller.
Hur lyckas människorna i toppen av den här ordningen, den här pyramiden, utöva den här typen av kontroll?
Detta görs genom rutinmässig och enkel tillgång till vad han kallade informationsinfrastrukturen.
Eftersom de äger informationen kan de enkelt påverka innebörden av en nyckelterm, etikett eller definition genom enkel
tillgång och vi, den konsumerande allmänheten, tar in allt.
Det som förvånar mig är den beskrivning som aposteln Paulus gav av denna otroligt inflytelserika kraft
som verkar i världen: "luftens makthavares furste" .
Vilket märkligt namn på ett maktcentrum!
Det förstod man för tusentals år sedan, innan luftrummet kontrollerades, kommersialiserades och gjordes
till dagens viktigaste instrument för masskommunikation.
Men alla har förstås inte tillgång till etern.
Men om du har det och säger något som strider mot den officiella politiska verkligheten
censureras du eller, ännu värre, tas ur cirkulation.
De miljontals kilometer långa fiberoptiska kablarna, parabolantennerna och satelliterna, alla de stora företagens
varumärken och sändningskanaler och medlen för att forma berättelserna, begränsa debatterna och förankra dem
i det allmänna medvetandet. Vad man ska tänka, hur man ska tänka och vad man ska säga eller inte säga.
Denna kraft, denna förmåga att forma den mest grundläggande medvetandenivån, finns faktiskt bara hos ett fåtal.
Det verkar som om det är här okunskapen om transhumanism kommer ifrån.
Som sociala varelser dras vi naturligt till system med makt och auktoritet, så i denna tid av masskommunikation vänder vi oss
naturligt till medierna och mediepersonligheter vars uppgift är att fylla våra huvuden
med de berättelser vi längtar efter som vuxna.
Intressant nog visar det sig att de första kommunikationsnätverken skapades i livmodern när vi
utvecklades och började uppfatta vår mors röst.
Forskning inom utvecklingspsykologi visar att de språkområden i hjärnan som är ansvariga för hörseln
utvecklas från och med den sjunde graviditetsmånaden.
När det sociala nätverket utvidgas från relationen mellan mor och barn till familjen och sedan till samhället,
finner vi en psykologisk befrielse i att höja våra egna röster.
När vi frigör oss från våra mammor och dras till andra berättare som kan bekräfta eller
utmana våra värderingar eller förutfattade meningar.
Jag försöker bara för ett ögonblick föreställa mig att den transhumanistiska planen förverkligas och att mänskliga
mödrar tas bort från reproduktionscykeln så att syntetiska barn inkuberas och föds upp i syntetiska livmödrar.
Det här är inget skämt, det låter helt absurt, men det är förutsägbart.
De planerar verkligen att ta bort människors önskan och förmåga att reproducera sig.
Detta kan också vara skälet till att den konstruerade genusfrågan instrumentaliseras alltmer.
Det krävs hårda verklighetsförvrängande kampanjer för att få med kvinnor, riktiga kvinnor som fötts av
mänskliga mödrar, i transhumanisternas plan att förakta deras egen naturliga reproduktiva förmåga.
Vilka språkliga koder tror ni att de barn som staten har utvecklat kommer att utsättas för i den av
människan skapade, statligt sanktionerade livmodern?
Lägg nu märke till hur kvinnor under de senaste 10 åren har pressats och betingats att använda nya ord
för metoder som traditionellt förknippas med kvinnor.
Jag tror inte att vi i allmänhet är mentalt förberedda för att ta oss an de helt galna idéer som drivs av maktcentrumen när
det gäller de transhumanistiska och posthumanistiska agendorna.
Det krävs en hel del kulturell betingning för att inpränta den orubbliga missuppfattningen att mänskliga, biologiska,
neurologiska och intellektuella processer är fundamentalt felaktiga och i stort behov av statliga ingripanden
och omformning genom rutinmässiga tekniska förbättringar.
De som driver dessa planer vill ha en värld befolkad av människor som är permanent injicerade och förstärkta
och vars hjärnor har utsatts för experimentella uppgraderingar och gjorts helt formbara.
Den typ av beväpning jag pratar om är egentligen bara en kod för den outtalade önskan att leva för evigt.
Som beskrivs i Proteus monografi, som jag berättade om i en tidigare Kla.tv intervju, är de lydiga i denna
regim tekniskt uppgraderade men ändå under kontroll.
Detta kommer att förbättras till viss del, men kontrolleras.
Och det är här skicklig marknadsföring och kraften i den utsända bilden spelar in.
Kanske är detta de främsta anledningarna till att transhumanism och övergången till en posthuman framtid inte
riktigt är erkända i allmänhetens kollektiva medvetande.
Nu lite bakgrundskunskap.
När jag arbetade som bildanalytiker i det militära var vi ofta mycket bekymrade över bildernas
kvalitet och hur vi bäst skulle tolka innehållet.
Fiendens taktik blev allt tydligare för oss.
Och ibland använde fienden sitt kamouflage så effektivt att det blev ganska svårt för oss att
analysera vad vi såg och dra meningsfulla slutsatser.
Med andra ord är bedrägeri, kamouflage och täckmantel elementära komponenter i de metoder
som fienden använder för att lura och bedra.
Och som tur är för oss sker analysen aldrig i ett vakuum.
Vi kan också fokusera på att förstå bilden, bilderna, i ljuset av de kort som finns tillgängliga för oss
för att inse hur fienden kan uppfinna olika bedrägerier.
Och detta fokus är bara en aspekt av den komplexa bild som vi skulle tolka i krigstider.
Vi brukade ha riktigt bra kartor, bokstavligen bra kartografiska representationer av jorden.
Men i dag har vi också många riktigt bra kort att spela ut, om än i form av statliga vitböcker, publicerade riktlinjer, offentliga
föreläsningar, vetenskapliga artiklar och andra nyheter som avslöjar så mycket om den
transhumanistiska övergången till en posthuman värld.
Den som vill förstå vem som driver på transhumanismen kan enkelt studera de kartor jag
nämner här för att göra sin egen omfattande analys.
Som alla säkert vet beskriver många orädda forskare och läkare vår tid som en tid av global krigföring där de mest dödliga
vapnen har gjorts praktiskt taget omöjliga att känna igen.
Det är därför vi bör göra allt vi kan för att avslöja och exponera vapnen.
Frågan är: Varför förblir vapnen i detta paradigmskifte i stort sett dolda?
Ett skäl till detta tycks mig vara att bolagsmedierna är angelägna om att dölja dem och den skada de orsakar.
Idag kallar vi dem "stock media" eftersom deras kollaps är nära förestående och deras arv är ett
avsiktligt åsidosättande av människors välfärd.
Det andra problemet är att det finns för mycket information.
Eftersom vi ständigt utsätts för sensorisk överbelastning är energikostnaderna för att fokusera och kategorisera
saker i rätt perspektiv och mentala kategorier för höga.
De bilder som presenteras för oss i media, till exempel, representerar bara en liten
del av en verkligt komplex pedagogisk bild.
Om vi vill förstå ett så komplext problem som transhumanismen måste vi använda oss av flera källor och olika kunskapsområden.
Du kommer förmodligen att hålla med.
Tänk till exempel på de visuella budskap som presenterades för allmänheten 2015 när Klaus Schwab talade i en
talkshow ledd av Charlie Rose om de viktigaste kännetecknen för den framväxande fjärde industriella revolutionen.
Jag tror att den term som används för denna så kallade revolution återigen bara är en smart kod för transhumanism.
Den är dock insvept i ett slags hyperrationell sofistikation vars definition styrs av begrepp som vi normalt förknippar
med naturliga mänskliga framsteg genom teknisk utveckling.
Det låter så positivt.
Så varför denna typ av kodat språk?
Tänk 200 år tillbaka i tiden, då ångmaskinen var en naturlig följd av mänsklig innovation
som i grunden förändrade vårt sätt att arbeta.
Då bör vi vara mentalt inställda på att ta emot alla de nya verktyg och tekniker som nu kommer ut på
marknaderna och in i våra kroppar, hjärnor och blodomlopp.
Tänk också på de visuella representationerna i Charlie Rose-programmet.
En mörk bakgrund antyder enkelhet och mystik och en viss sofistikeradhet.
Två herrar har ett till synes förnuftigt samtal om ett världsomvälvande paradigmskifte i samhället och ekonomin.
Charlie Rose ställer en fråga till Schwab för att få honom att tala om denna revolution, om vad som är unikt med den.
Och Schwab börjar med att jämföra det med den industriella revolutionen runt 1800.
Schwab säger att den nya revolutionen inte förändrar vad du gör, den förändrar dig.
"Tänk på genmanipulation: det är du som förändras."
Detta mantra har upprepats i olika retoriska formuleringar av honom och andra genom åren.
I intervjun med Schwab är vi så lugnade av denna helt naturliga diskussion mellan två män att vi knappt tänker på att en
mystisk kraft, den så kallade revolutionen, för in teknik i våra kroppar som kommer att förändra oss på cellnivå.
Kom ihåg det! Han säger att revolutionen kommer att förändra dig.
Din egen förmåga att agera, din suveränitet som människa med omistliga, av Gud givna
rättigheter, utplånas i praktiken genom Schwabs uttalande.
Dessutom förvirrar de visuella aspekterna av detta till synes normala samtal de auditiva meddelandena.
Tekniken används för att förändra något så fundamentalt unikt som vår genetiska uppsättning.
Schwabs grammatiska formulering är ett perfekt exempel på hur språket kan användas för att få långtgående
politiska och tekniska pålagor att framstå som helt naturliga, som naturkrafter som vind.
Genom att göra den "fjärde industriella revolutionen" till det grammatiska subjekt som "förändrar" dig, bortser han helt från
vem som driver förändringarna, vilka institutioner som genomför dem, vilka intressen de
tjänar och vilka beslut som fattas av vissa aktörer.
Man inser att vi är djupt inne i analysen av meningsgrammatik för att förstå att de som driver revolutionen ser våra
blodkroppar, våra blodkärl och våra neurologiska banor som öppna och lättillgängliga platser för teknisk utveckling.
I Schwabs beskrivning framställs denna s.k. revolution som en autonom kraft som verkar på oss, de passiva människorna.
I verkligheten är situationen dock en annan.
Jag tror att det är ett samordnat program för teknisk implementering av identifierbara företag,
regeringar och internationella organisationer. Det
verkar för mig vara en mer ärlig karaktärisering.
Vi finansierar och implementerar teknik som radikalt kommer att förändra mänskligt beteende, kognition,
neurologiska funktioner, sociala relationer, rätten till privatliv och till och med köp och försäljning.
Denna mer detaljerade beskrivning skulle omedelbart ge upphov till frågor:
Hur är det med informerat samtycke?
Är detta ens demokratiskt önskvärt? Och vilka möjligheter till motstånd, både materiellt och andligt, finns det?
Douglas Lummis diskuterar denna process i detalj i sin bok "Radical Democracy" från 1996.
Han introducerar läsaren till den antidemokratiska utvecklingen, som han beskriver som en
utveckling som förstör i den nationella säkerhetens namn.
Idag talar vi kanske om kriget mot terrorismen, överbefolkningen, koldioxiden eller någon annan chic
avhållsamhet som eliten på ett bedrägligt sätt lyfter fram som ett mål att skydda eller bekämpa.
Och inom denna utvecklingsideologi, enligt Lummis, är metaforens styrka att den skapar intrycket att de projekt som genomförs inom
ramen för denna ideologi är naturliga och oundvikliga och leder till en korrekt och
förutbestämd framtid för det målobjekt som ska utvecklas.
Det är ganska djupt när man tänker på den galna brådskan att skapa förstörelse i namn av en utvecklingsagenda, policy eller
plan, eller kanske en investerings- eller krigsspelsövning.
När de relativt mäktiga har rationaliserat bort mänskligheten som överflödiga, värdelösa ätare som måste berövas tillgång till
exempelvis mat, det nödvändiga, livsuppehållande animaliska proteinet, som släpper ut skadlig koldioxid, för att
inte tala om dess absoluta nödvändighet för livet på jorden.
Eller så ser du dem som medlemmar i en stor och otvättad flock av flockdjur som måste inventeras, märkas och kontrolleras.
De som inte nämns i Schwabs beskrivning av den fjärde industriella revolutionen erkänner praktiskt taget sitt eget medlemskap
och sin egen dyrkan av den globala kulten av transhumanism.
Den vanliga retoriska taktiken som Schwab använder sig av tjänar till att dölja den aktör som helst vill förbli dold.
Inom kritisk diskursanalys kallas denna teknik för nominalisering.
Det är ett retoriskt grepp som har en otrolig ideologisk effekt.
Det får ett i grunden politiskt projekt, nämligen omvandlingen av det mänskliga samhället genom
teknik, att framstå som en oundviklig historisk kraft.
Och återigen: Det är bara en kod som uttrycker: "Motstånd är lönlöst".
Man kan inte försvara sig mot en revolution som sker naturligt.
Detta anknyter till min tidigare punkt om Lummis och den antidemokratiska trenden.
Schwabs språkbruk utesluter varje möjlighet för människor att kollektivt besluta att de
inte alls vill förändras av dessa tekniker.
Den grammatiska strukturen i sig fungerar som en form av milt tvång.
Ett annat skäl är att dessa tekniker framställs som nödvändigtvis oumbärliga lösningar för det allmänna bästa.
De låtsas lösa sociala problem som teknokrater alltid har arbetat med.
Så vem ligger bakom den här globala satsningen?
Om vi bortser från det mest uppenbara, det mest framträdande centret för global makt, det transnationella
centralbankssystemet, så är de mest framträdande aktörerna bland de många statliga myndigheter, icke-statliga
organisationer och företagsjättar som samarbetar över hela världen kända för de flesta människor.
Vi har i vår forskning påpekat att det militärindustriella komplexet, DARPA och NASA bör förbli i fokus för tillfället.
Med NASA:s efterlysning av cyborger, uppenbarligen för utforskning av rymden, är detta helt klart den logiska utgångspunkten
för alla studier av det framväxande transhumanistiska paradigmet.
Vi har granskat planerna och processerna för att omvandla människan från en naturlig, suverän
varelse till en mer syntetisk och kontrollerad livsform.
En sådan undersökning är relativt enkel, tycker jag, om vi funderar på hur kommunikation och utformningen av materiella
strukturer och arkitekturer återspeglar makthavarnas tankar om att omforma världen och de mänskliga kroppar som bebor den.
Var nu uppmärksam på hur de tekniska aspekterna av transhumanism uppfattas och marknadsförs till allmänheten.
"I det här projektet kommer vi att utveckla och undersöka koncept för ett Internet of
Bio-Nano-Things, eller IoBNT som det förkortas.
Användningsområdena omfattar individualiserad medicin och industriella tillämpningar i mikroområdet.
IoBNT är utformat för att möjliggöra övervakning och utlösning av infektioner genom en kommunikationsplattform
mellan nanoenheter i människokroppen och externa gateways.
På så sätt kommer IoBNT att stödja överföringen av data och kontrollinformation mellan nanoenheter och externa datorer."
Om vi tänker noga på frågan om varför den sociala världen är utformad som den är, kan
vi börja förstå att det är ett experiment.
Samhällets och ekonomins stora ingenjörer har redan uppnått en hög grad av kontroll över oss, subjekten, genom att
kontrollera det mentala ramverk inom vilket vi tänker och talar och interagerar socialt och ekonomiskt.
Tänk också på de stora mediesystemen som inpräntar de "rätta" värderingarna och
attityderna i oss, de erkända idéerna och ideologierna.
Vi är definitivt försökspersoner i ett experiment.
En del av oss är vagt medvetna om detta. Andra är helt omedvetna.
Vi hittar många referenser i teknokraternas tillkännagivanden.
Låt oss ta den här definitionen från "Transhumanist Manifesto", som nyligen publicerades av NASA:
"En världsbild som strävar efter en livskvalitet som ger permanenta framsteg, självtransformation, praktisk optimism,
visionära lösningar och kritiskt tänkande; det transhumana.
Den transhumana människan är en biologisk-teknologisk organism; en omvandling av den mänskliga arten som utvecklas med tekniken."
Detta synsätt framställer omvandlingen i optimistiska termer, utan att ge någon indikation på vem som finansierar omvandlingen
eller vem som utvecklar de biotekniska organismerna.
Den erkänner sina egna ideologiska rötter. Mer nominalisering igen.
Precis som människan strävar världsbilden efter något, efter en viss livskvalitet.
Det flyttar allt ansvar till en abstraktion. Såsom naturligt urval eller en annan blind
slumpmekanism som har otrolig kreativ kraft.
För dem som vågar tro något annat finns det alltid herdehundar som ser till att flocken är
organiserad, lydig och rör sig i rätt riktning.
Elon Musk har varnat för att vi måste smälta samman med maskiner för att undvika att bli som apor.
Och Michell Zappa, framtidsstrateg för Rockefeller Foundation och det kinesiska utbildningsministeriet, hävdade 2013 att
mänskligheten inte har något annat val än att låta sig dras sparkande och skrikande till avgrunden av en
framtid med genterapi, artificiella organ, syntetiskt blod och blodkärl och bioelektroniska läkemedel.
Så om vi bevittnar den typ av förändring som beskrivs av Schwab, Musk, Gates, Harari och de andra stora teknokraterna och gurus,
då tycker jag att det är helt naturligt att fråga: var är vi nu?
Alla dessa så kallade uppgraderingar som jag har diskuterat hittills väcker frågan om vad
det innebär att vara människa överhuvudtaget.
Om till exempel DNA är livets kod, vad innebär det då för människans liv att den genetiska koden kan manipuleras?
Att regeringar finansierar forskning och utveckling av teknik för att utföra den här typen av arbete?
Detta från Modernas reklamfilm när introduktionen av mRNA-tekniken tillkännagavs...
Så, ganska fantastiskt. Är vi verkligen i början av en posthuman värld?
Om så är fallet, vad betyder "posthuman" ens? Är det teoretiskt? Praktiskt?
Sedan decennier tillbaka finns det en filosofisk posthumanism som återfinns hos alla de stora kulturteoretikerna
som förklarar att humanismen, så som den uppfattades under upplysningstiden, är överspelad.
Idag förstås posthumanism också i betydelsen teknologisk posthumanism.
Det är ett område som intresserar mig och som återspeglas i strävan att förändra människans sociala, psykologiska eller
fysiska uppbyggnad och beteende genom tekniska förbättringar:
Inom genteknik eller neuro-cybernetisk förstärkning.
Hur vet vi att så är fallet?
Till exempel tillkännagav Pfizer 2015 ett partnerskap med Bar-Ilan University för att få en bättre
förståelse för DNA-nanorobotar för läkemedelsleverans.
I pressmeddelandet står det uttryckligen att "detta strategiska steg kommer att förvandla
nanorobotar från science fiction till en tillämpad lösning".
Så hänvisningarna till robotar som arbetar på cellnivå kan betyda att den gamla livsvetenskapen imploderar eller ersätts.
Det kan innebära att den syntetiska biologin smälter samman med den naturliga biologin och att nya former för
forskning och utveckling och mänsklig existens växer fram.
I en publikation från 2015 med titeln "The Internet of Bio-Nano-Things" skriver Ian Akyildiz , en pionjär
inom IoBNT, och hans kollegor om detta paradigmskifte som sker inom kommunikations- och nätverksteknik.
De skriver: "På nanoteknologinivå är det möjligt att skapa föremål som bygger på kontroll, återanvändning,
modifiering och omkonstruktion av biologiska celler.
Detta nya nätverk, som bygger på levande celler och organismer, utgör grunden för många nya tillämpningar inom militär-, hälso-
och säkerhetssektorerna, där nano-grejer lätt kan döljas, implanteras och spridas i miljön, där de i samarbete kan
utföra igenkänning, kontroll, bearbetning och nätverksarbete."
I november 2019 talade Anthony Fauci om tillämpningar av denna nya teknik inom hälso- och sjukvården, denna nanoteknik
som kallas självmonterande nanopartiklar, "universella influensavacciner som ett nytt sätt att utlösa ett immunsvar".
Det var i november 2019.
Sex dagar senare kom den allra första rapporten om en mystisk ny influensastam från Wuhan i Kina.
Vad är kopplingen?
Några år senare, år 2023, i en föreläsning av Akyildiz, framträder ämnet i ett bättre fokus.
Han påpekar att: "De biomaskiner i nanostorlek som ligger bakom IoBNT är utformade för att injiceras i kroppen.
Och det fungerar mycket bra med dessa COVID-vacciner. Det går i den riktningen.
Dessa mRNA är inget annat än små maskiner på nanoskala. De programmeras och injiceras."
Vi har skrivit mycket om alla dessa uppenbara tillämpningar, men det som är mest fascinerande är omfattningen av
förnekelsen av ett sådant paradigmskifte som vi står inför.
Forskning och utveckling har pågått i årtionden.
Forskare analyserar nästan aldrig ett fysiskt system i dess ursprungliga form.
Istället bygger de en modell som approximerar det beteende som de tror sig observera i systemet.
Och genom att analysera modellens beteende hoppas man kunna förutsäga hur det verkliga systemet kommer att bete sig.
Vi konstruerar modeller eftersom naturliga dynamiska system oftast är för komplexa för att
kunna användas för praktiska och exakta analyser.
Allt missvisande tal i vetenskapliga kretsar om människokroppen som en maskin, hjärnan som en dator, DNA som programvara och
vacciner som uppdateringar av programvaran återspeglar den bristfälliga konceptuella modelleringen av
människan som en försvarbar plats för experiment och beväpning.
Det reduktiva och mekanistiska tänkande som råder hos transhumanistiska teknokrater
har nu visat sig vara fundamentalt felaktigt.
Med tanke på den massiva globala mörkläggningen av skador och dödsfall till följd av experimentell användning av läkemedel
under de senaste fem åren undrar jag om det komplexa och dynamiska system som vi känner som människokroppar,
hjärnor och blodomlopp nu håller på att bryta samman.
Har alla transhumanistiska modeller för en verkligt posthuman framtid redan kollapsat?
Jag kan inte föreställa mig hur sanningen om detta teknokratiska krig mot mänskligheten kan förbli dold mycket längre.
Som ordspråket säger: sanningen hittar en väg.
Wow, vilken introduktion. Tack, doktor Broudy, doktor professor Broudy. Det var fantastiskt.
Nu har vi en grund att stå på för dagen. Vi kommer att få höra mer i den här riktningen.
Men för närvarande rör vi oss i riktning mot att dra en lättnadens suck.
Vi kommer att behöva se den här föreläsningen många gånger till innan vi verkligen förstår djupet av vad han har berört här.
Tack än en gång för allt.