Немамо стабилност, једва да нам је остао икакав идентитет.
Шта нам и данас даје стабилност?
Да, криминал је данас стварност.
Превише срца су хладна
Заправо, сви само траже мир.
Реци ми, зашто још увек има рата?
Где год да погледаш – иако су сви губитници
Сахрањен дубоко у снегу
И брига преовладава
Да ли се понекад питаш да ли ћеш нас моћи видети на небу?
Како бих могао бити љутит?
Или да те суди
Свако са својом причом и прошлошћу
Да, ова тама
Ускоро ће бити ствар прошлости
Погледај, све око тебе цвета на сунцу.
С обзиром на све што смо управо чули, могло би се помислити да
да смо усред хладне, неумољиве зиме.
Али ми имамо сврху на овој земљи:
Сви смо ми органи једног великог тела,
и ако научимо да живимо у складу с тим,
Можемо ослободити силу која враћа пролеће.
Да, ми смо сви део тога
Из великог тела
Заједно као једно
Нико не жели да живи без срца,
бити уво или бубрег
И са човечанством је исто.
Наставићу да верујем у чуда.
О љубави и поверењу
Хоћемо ли онда заједно изградити нови свет?
Из места од којих људи беже,
Ускоро ће бити рај
И онда сви примећују да је пролеће поново овде.
Како бих могао бити љутит?
Или да те суди
Свако са својом причом и прошлошћу
Да, ова тама
Ускоро ће бити ствар прошлости
Погледај, све око тебе цвета на сунцу.
Ова тама...
...ускоро ће бити ствар прошлости
Све цвета
Како бих могао бити љутит?
Или да те суди
Свако са својом причом и прошлошћу
Да, ова тама
Ускоро ће бити ствар прошлости
Погледај, све око тебе цвета на сунцу.