Tiedätkö, miten pelko tappavien epidemioiden vaarasta on iskostettu koko ihmiskunnan mieliin?
Yli 40 vuotta kestäneen aivopesun sanotaan mahdollistaneen pakkotoimenpiteiden toteuttamisen
terveysdiktatuurin nimissä koronaviruspandemian aikana.
Toimittaja, kirjailija ja elokuvantekijä Michael Leitner osoitti YouTubessa pitämässään oivaltavassa luennossa "AIDS - kaikkien
epidemioiden äiti", miten kertomus ensimmäisestä kansainvälisen mittakaavan pandemiasta
kehitettiin ja levitettiin kohdennetun pelottelun avulla.
Michael Leitnerin ystävällisellä luvalla Kla.TV jakaa alla joitakin tutkimustuloksiaan.
40 vuotta aivopesua
Aivopesun muotoileva osa oli se, miten elokuvissa, erityisesti tieteiselokuvissa, virukset muuntuivat jatkuvasti ja
saattoivat siten muuttaa ihmisiä täysin hyvin lyhyessä ajassa.
Tämä herätti ihmisten mielissä pelkoa pahoista viruksista.
Toiseksi hengenvaarallisten epidemioiden pelkoa lietsottiin muutaman vuoden välein.
Vuonna 2014 Afrikassa puhkesi Ebola-epidemia, joka lopulta perustui siihen, että Ebolan määritelmää oli muutettu.
Esimerkiksi vakavista ruoansulatuskanavan sairauksista johtuva sisäinen verenvuoto luokiteltiin myös Ebola-tapaukseksi.
Vuonna 2009 oli sikainfluenssa, vuodesta 1997 lähtien lintuinfluenssa on
lisääntynyt ja vuosina 2002/2003 SARS-epidemia.
Mutta oletteko tutkineet, onko kuolleisuus todella lisääntynyt julkaistujen tietojen ja lukujen perusteella?
Katsokaas, kolera, rutto, lavantauti, ne olivat todellisia epidemioita!
1400-luvulla rutto vaati 25 miljoonaa ihmishenkeä pelkästään Euroopassa.
AIDS - kaikkien epidemioiden äiti
Ja nyt AIDSiin - kaikkien epidemioiden äitiin, joka laukaisi maailmanlaajuisen pandemiapelon
tappavista viruksista ja taudeista vuonna 1981.
"Suuret epidemiat" oli tuolloin Der Spiegel -lehden kannessa.
Kuolema soittaa viululla "kuoleman laulua" yhdessä suurten epidemioiden, aidsin,
kupan, ruttorokon, koleran ja isorokon kanssa.
Nuoremmat teistä tuskin voivat kuvitella, miten 1980-luvulla peloteltiin hiv- ja aids-tartuntoja.
Otsikot olivat samalla tavalla täynnä, aivan kuten korona-aikana. Ihmiset olivat silloin todella peloissaan.
Robert Koch -instituutti oli ekstrapoloinut uusien HIV-tartuntojen määrän, ja tuloksena oli, että vuonna 1996 viimeinen
saksalainen sairastuisi aidsiin ja kuolisi pian sen jälkeen.
Ihmiset olivat siis todella vakuuttuneita: Me kaikki kuolemme seitsemässä vuodessa.
Vertailukelpoiset luvut kuolemantapauksista aids-riskin luokittelua varten
On syytä tehdä selväksi, että seuraavassa luvun vertailussa ei ole kyse AIDS-kuolemien vähättelystä.
Kun verrataan silloisia todellisia lukuja, on helppo havaita, että esimerkiksi lapsikuolleisuus Saksassa oli
vuosina 1984-1993 seitsemän ensimmäisen elinpäivän aikana aina korkeampi kuin vuotuisten aids-kuolemien määrä.
Vuosina 1981-1998 Saksassa kuoli 10 000 ihmistä aidsiin.
[Vuonna 1996 AIDS-kuolemien osuus Saksassa oli 0,22 promillea.
1990-luvulla Saksassa kuoli 1,5 ihmistä itsemurhaan joka tunti.
Tämä on 13 140 henkeä vuodessa eli seitsemän kertaa enemmän kuin AIDS-epidemiaan vuonna 1996 kuolleita.
Vuonna 1996 tapaturmaisen kuoleman riski oli noin 18 kertaa suurempi kuin riski kuolla aidsiin.
Muistutuksena mainittakoon, että rutto vaati 25 miljoonaa ihmishenkeä Euroopassa vuosina 1347-1352.
AIDS: Vääristelyn, manipuloinnin ja petoksen strategia.
Ehkäisykampanjat
Kun kävi ilmi, että Saksaa ei uhannut sukupuuttoon kuoleminen AIDSin vuoksi, väitettiin, että turvaseksikampanjat ja
kondomien käyttö olivat estäneet AIDS-epidemian leviämisen.
Vasemmalla olevassa kaaviossa esitetään Saksassa vuosina 1978-1994 myytyjen kondomien määrä.
Alhaisimmat luvut olivat vuosina 1984/1985, ja 1990-luvun alussa kondomeja myytiin vuodessa ja asukasta kohti noin 0,2 enemmän
kuin vuonna 1979, ennen kuin hirvittävä AIDS-epidemia alkoi.
Turvallisemman seksin kampanjalla ei siis ollut tunnistettavaa vaikutusta.
Oikeanpuoleinen kuvaaja osoittaa takautuvasti lasketut HIV-tartunnat, toisin sanoen viruskuormaa käytettiin
määrittämään suunnilleen, milloin joku, jonka AIDS-testin tulos oli hiljattain positiivinen, on saanut tartunnan.
Risti merkitsee ennaltaehkäisykampanjoiden alkua.
Kuten näette, ehkäisykampanjoiden aloittaminen ei ole muuttanut uusien hiv-tartuntojen määrää lainkaan.
AIDS-tapausten julkaiseminen
Miten on mahdollista, että AIDS-tapausten määrä kasvoi Saksassa tasaisesti vuosina 1986-1996, kuten kuviosta näkyy?
AIDS-tapausta laskettiin kumulatiivisesti. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että vuoden 1992
aids-tapaukset sisällytettiin vuoden 1993 aids-tapauksiin.
Jokainen AIDS-potilas laskettiin uudeksi AIDS-tapaukseksi joka vuosi. Sillä, oliko hän kuollut
tai parantunut sillä välin, ei ollut merkitystä.
Tuotettiinko nousevia lukuja tarkoituksella, koska nousevat luvut merkitsevät kasvavaa pelkoa?
Kuvion alemmat vaaleat pylväät osoittavat uusien aids-tapausten todellisen määrän vuodessa.
Julkisuuteen annettiin kuitenkin vain kumulatiivinen luku.
AIDSin määritelmä ja diagnoosi
AIDS on määritelty uudelleen kerta toisensa jälkeen.
Kaaviosta näkyy, että vuonna 1993 uusien aids-tartuntojen määrän oletettiin lisääntyneen
Yhdysvalloissa valtavasti muihin maihin verrattuna.
Tämä johtui kuitenkin siitä, että vuonna 1993 Yhdysvallat oli ainoa maa, joka määritteli
aidsin T4-lymfosyyttien määrän pienemmäksi.
Afrikassa HIV diagnosoitiin yleensä kliinisesti, eli kahden pääkriteerin ja yhden toissijaisen kriteerin täytyi täyttyä.
Ja sitten joku oli AIDS-tapaus ilman muita laboratoriotutkimuksia.
Afrikassa köyhyyden klassiset sairaudet on yksinkertaisesti määritelty uudelleen.
Etelä-Amerikan aidsin "Caracasin määritelmässä" todettiin, lainaus:
"Vaikka aids-potilailla Brasiliassa on hyvin usein kuumetta, ripulia ja laihtumista, jotka ylittävät mielivaltaisen arvon,
niitä ei havaittu riittävän usein WHO:n kriteerien täyttämiseksi.
Jotta normaalipainon määrittäminen tai monien potilaiden punnitseminen ei olisi vaikeaa, Caracasin
määritelmän avulla alipaino voidaan diagnosoida kliinisesti ilman potilaan punnitsemista."
Ilmeisesti Etelä-Amerikan ihmiset eivät olleet tarpeeksi aliravittuja, jotta heitä olisi voitu pitää AIDS-tapauksina.
Tämän määritelmän avulla aids-tapausten määrä voitaisiin pitää korkeana.
Tapausten lukumäärä
Miten AIDS-tapausten määrä on noussut?
Jokainen raportoitu AIDS-tapaus on kerrottu eri tekijöillä eri alueilla.
Aasiassa 84,55, Afrikassa 6,65 ja Amerikassa - Yhdysvaltoja lukuun ottamatta - 3,98.
HIV-testi
Joidenkin hiv-testien myyntilupa on sittemmin peruutettu ja ne on jouduttu poistamaan markkinoilta, koska ne
ovat antaneet sopimattomia tuloksia Paul Ehrlich -instituutin julkaiseman luettelon mukaan.
Lisäksi on monia tekijöitä, joiden tiedetään aiheuttavan vääriä positiivisia HIV-testituloksia.
Tunnustetuissa, hyvämaineisissa tieteellisissä artikkeleissa yksilöidyt tekijät.
Lisäksi testejä ei ollut vakioitu eri maiden tai alueiden välillä.
Nämä olivat joitakin Michael Leitnerin luennon näkökohtia, jotka osoittavat, miten aids on ilmeisesti
manipuloimalla tarkoituksellisesti tyylitelty vaaralliseksi maailmanlaajuiseksi epidemiaksi.
Löydät linkin koko esitykseen krediiteistä.
Michael Leitnerin johtopäätös on:
"Ilman tätä 40 vuotta kestänyttä aikakautta, jolloin sanomalehdet, televisio ja elokuvat olivat täynnä pahoja
viruksia, jotka yrittävät jatkuvasti tuhota meidät, tämä pandemiahössötys Coronaksi nimetyn
flunssan kanssa ei varmasti olisi ollut mahdollista."
Lopuksi lainaamme kemian Nobel-palkinnon voittajan Kary Mullisin lainauksen, joka kannustaa meitä tarkastelemaan
kriittisesti ja todentamaan meille esitettyjä asioita.
"Jos 99 prosenttia kaikista tiedemiehistä on samaa mieltä, se on todennäköisesti väärässä".
Katso siis Kla.TV:tä ja levitä sanaa perustelluista ohjelmistamme.