Ali veste, kako se je strah pred nevarnostjo smrtonosnih epidemij vcepil v zavest vsega človeštva?
Več kot 40 let pranja možganov naj bi omogočilo izvajanje prisilnih ukrepov v imenu
zdravstvene diktature med pandemijo koronavirusov.
Michael Leitner, novinar, pisatelj in filmski ustvarjalec, je v svojem pronicljivem predavanju na YouTubu "AIDS - mati vseh
epidemij" pokazal, kako se je zgodba o prvi pandemiji mednarodnih razsežnosti razvijala in širila z usmerjenim zastraševanjem.
S prijaznim dovoljenjem Michaela Leitnerja Kla.TV v nadaljevanju objavlja nekatere ugotovitve njegove preiskovalne raziskave.
40 let pranja možganov
Sestavni del pranja možganov je bilo to, da so v filmih, zlasti v znanstvenofantastičnih, virusi nenehno mutirali
in tako v zelo kratkem času popolnoma spremenili ljudi.
To je v ljudeh sprožilo strah pred slabimi virusi.
Drugič, vsakih nekaj let se je okrepil strah pred smrtno nevarnimi epidemijami.
Leta 2014 je v Afriki izbruhnila ebola, ki je na koncu dejansko temeljila na dejstvu, da je bila spremenjena definicija ebole.
Kot primer ebole je bila na primer opredeljena tudi notranja krvavitev zaradi hudih bolezni prebavil.
Leta 2009 se je pojavila prašičja gripa, od leta 1997 se je povečalo število primerov
ptičje gripe, v letih 2002/2003 pa epidemija SARS.
Toda ali ste na podlagi objavljenih dejstev in številk raziskali, ali se je umrljivost dejansko povečala?
Vidite, kolera, kuga, tifus, to so bile prave epidemije!
V 14. stoletju je kuga samo v Evropi zahtevala 25 milijonov življenj.
AIDS - mati vseh epidemij
In zdaj o aidsu - materi vseh epidemij, ki je leta 1981 sprožila svetovni strah pred pandemijo smrtonosnih virusov in bolezni.
"Velike epidemije" so bile takrat na naslovnici revije Der Spiegel.
Smrt na violini igra "pesem smrti", skupaj z velikimi epidemijami, aidsom, sifilisom, kugo, kolero in ošpicami.
Mlajši med vami si težko predstavljate, kako se je v osemdesetih letih prejšnjega stoletja strašilo z virusom HIV in aidsom.
Naslovnice so bile podobno polne kot v obdobju korone. Ljudje so bili takrat resnično prestrašeni.
Inštitut Roberta Kocha je ekstrapoliral število novih okužb z virusom HIV, iz česar je izhajalo, da bo leta
1996 zadnji Nemec zbolel za aidsom in kmalu zatem umrl.
Tako so bili ljudje res prepričani: V sedmih letih bomo vsi mrtvi.
Primerjalni podatki o umrlih za kategorizacijo tveganja za aids
Treba je pojasniti, da naslednja primerjava številk ne pomeni omalovaževanja smrti zaradi aidsa.
Če primerjamo takratne dejanske podatke, zlahka ugotovimo, da je bila na primer stopnja umrljivosti dojenčkov v
Nemčiji med letoma 1984 in 1993 v prvih sedmih dneh življenja vedno višja od števila letnih smrti zaradi aidsa.
Med letoma 1981 in 1998 je v Nemčiji umrlo 10.000 ljudi zaradi aidsa.
[Leta 1996 je bil delež smrti zaradi aidsa v Nemčiji 0,22 na tisoč prebivalcev.
V devetdesetih letih prejšnjega stoletja je v Nemčiji vsako uro zaradi samomora umrlo 1,5 osebe.
To je 13 140 na leto ali sedemkrat več, kot jih je leta 1996 umrlo zaradi epidemije aidsa.
Leta 1996 je bilo tveganje smrti zaradi nesreče približno 18-krat večje od tveganja smrti zaradi aidsa.
Naj spomnimo, da je kuga med letoma 1347 in 1352 v Evropi zahtevala 25 milijonov življenj.
AIDS: strategija izkrivljanja, manipulacije in zavajanja
Preventivne kampanje
Ko je postalo jasno, da Nemčiji ne grozi izumrtje zaradi aidsa, so trdili, da so kampanje za varnejšo spolnost
in uporaba kondomov preprečile širjenje epidemije aidsa.
Graf na levi strani prikazuje število prodanih kondomov v Nemčiji med letoma 1978 in 1994.
Najnižje številke so bile v letih 1984/1985, v začetku devetdesetih let pa je bilo prodanih približno
0,2 kondoma več na leto in na prebivalca kot leta 1979, preden se je začela strašna epidemija aidsa.
Kampanja za varnejšo spolnost torej ni imela nobenega prepoznavnega učinka.
Graf na desni strani prikazuje nazaj izračunane okužbe z virusom HIV, tj. virusna obremenitev je bila
uporabljena za določitev, kdaj se je moral okužiti nekdo, ki je bil nedavno pozitiven na test za aids.
Križ označuje začetek preventivnih kampanj.
Kot lahko vidite, se število novih okužb s HIV z začetkom preventivnih kampanj sploh ni spremenilo.
Objava primerov aidsa
Kako to, da je število primerov aidsa v Nemčiji med letoma 1986 in 1996 vztrajno naraščalo, kot je prikazano na grafu?
Kumulativno je bilo preštetih primerov aidsa. To na primer pomeni, da so bili primeri aidsa iz
leta 1992 vključeni v primere aidsa iz leta 1993.
Vsak bolnik z aidsom je bil vsako leto štet kot nov primer aidsa. Pri tem ni bilo
pomembno, ali so v tem času umrli ali ozdraveli.
Ali so bile naraščajoče številke ustvarjene namenoma, ker naraščajoče številke pomenijo naraščajoč strah?
Spodnji svetli stolpci v tem grafu prikazujejo dejansko število novih primerov aidsa na leto.
Vendar je bilo objavljeno le skupno število.
Opredelitev in diagnoza aidsa
AIDS je bil vedno znova opredeljen.
Iz diagrama je razvidno, da naj bi se leta 1993 v ZDA v primerjavi z drugimi državami
močno povečalo število novih okužb z aidsom.
Vendar je bilo to posledica dejstva, da so bile ZDA leta 1993 edina država, ki je AIDS
opredelila z manjšim številom limfocitov T4.
V Afriki so HIV običajno diagnosticirali klinično, kar pomeni, da sta bila izpolnjena dva glavna in en dodatni kriterij.
In potem je bil nekdo brez nadaljnjih laboratorijskih preiskav opredeljen kot bolnik z aidsom.
V Afriki so bile klasične bolezni revščine preprosto na novo opredeljene.
"Caracaska definicija" aidsa za Južno Ameriko navaja, citiram:
"Čeprav imajo bolniki z aidsom v Braziliji zelo pogosto vročino, drisko in izgubo telesne teže, ki presega poljubno vrednost, ni
bilo mogoče opaziti dovolj pogosto, da bi izpolnili merila SZO.
Da bi se izognili težavam pri določanju normalne telesne teže ali tehtanju številnih bolnikov, definicija iz
Caracasa omogoča klinično diagnozo prenizke telesne teže, ne da bi bilo treba bolnika tehtati."
Očitno ljudje v Južni Ameriki niso bili dovolj podhranjeni, da bi jih lahko obravnavali kot bolnike z aidsom.
S takšno opredelitvijo je bilo mogoče ohraniti visoko število primerov aidsa.
Število primerov
Kako je prišlo do števila primerov aidsa?
Vsak prijavljeni primer aidsa je bil v posameznih regijah pomnožen z različnimi dejavniki.
V Aziji 84,55, v Afriki 6,65 in v Ameriki - brez ZDA - 3,98.
Test za HIV
V skladu s seznamom, ki ga je objavil Inštitut Paula Ehrlicha, je bilo nekaterim testom za HIV kasneje odvzeto
dovoljenje za promet in jih je bilo treba umakniti s trga, ker so dajali neustrezne rezultate.
Poleg tega je znanih veliko dejavnikov, ki lahko povzročijo lažno pozitivne rezultate testa za HIV.
Dejavniki, opredeljeni v priznanih, uglednih znanstvenih člankih.
Poleg tega testi niso bili standardizirani med državami ali regijami.
To je bilo nekaj vidikov predavanja Michaela Leitnerja, ki kažejo, kako je bil aids očitno namerno
stiliziran v nevarno globalno epidemijo z manipulacijo.
Povezavo do celotne predstavitve najdete v napisih.
Sklep Michaela Leitnerja je:
"Brez 40-letnega obdobja časopisov, televizije, filmov, polnih zlobnih virusov, ki nas nenehno poskušajo
uničiti, ta pandemična zmeda z gripo, preimenovano v Corono, zagotovo ne bi bila mogoča."
Zaključujemo s citatom Nobelovega nagrajenca za kemijo Karyja Mullisa, ki nas spodbuja h kritičnemu
pregledu in preverjanju stvari, ki so nam predstavljene.
"Če je 99 odstotkov vseh znanstvenikov enakega mnenja, je to skoraj zagotovo napačno."
Zato spremljajte Kla.TV in širite glas o naših dobro utemeljenih programih.