"Dne 29. března 2025 se v Kulturhaus Dornbirn konala akce "Svoboda a sebeurčení - zodpovědný občan" se
zajímavými příspěvky o právním státě, suverenitě a hotovosti.
Akci pořádala Dornbirnská akademie osobního rozvoje.
HOCH2.TV pro vás, milí diváci, všechny příspěvky zaznamenala a sestříhala.
Kla.TV dnes přináší rozhovor s Dr. Sharon Tagwerkerovou:
"Osobní zodpovědnost je na denním pořádku!"
Ano, stejně jako Erwin bych rád začal s doktorem Tagwerkerem.
Nejen kvůli Ladies first, ale také proto, že máte právo původu tady z Bludenz, abych tak řekl.
Jste k tomu prakticky předurčeni.
Dobrý den, paní Tagwerkerová, ujímáte se mikrofonu.
Především s vámi o tom chceme mluvit.
Z účastníků dnešního panelu jste do jisté míry ten, kdo má profesní zkušenost - s přímými důsledky
toho, co se tehdy, téměř přesně před pěti lety, stalo.
A v rámci své práce se neustále setkáváte s dopady pandemie - zejména na nejmladší členy společnosti.
Je třeba říci, že ti, kteří byli ve skutečnosti nejméně schopni se bránit.
A tady je otázka: Co k tomu můžete uvést?
Dobře, děti a mladí lidé byli samozřejmě pandemií a opatřeními masivně zasaženi.
Nejvíce patrné byly pravděpodobně psychické důsledky a následná psychiatrická onemocnění.
Bohužel do roku 2023 došlo k masivnímu nárůstu počtu pokusů o sebevraždu a sebevražd.
I tato čísla nejsou přímo čitelná, ale psychiatři - kteří v roce 2023 podali výzvu - je skutečně sestavili a zveřejnili.
Přesně tak, došlo k nárůstu masivních depresivních onemocnění až pětkrát až desetkrát.
Týkalo se to 62 % dívek a 38 % chlapců. To analyzovala Dunajská univerzita v Kremži ve školních třídách.
A v roce 2021 byl absolutním vrcholem milion dětí trpících duševním onemocněním.
Naproti tomu chybělo 70 000 terapeutických míst.
To jsme samozřejmě pocítili v praxi.
Setkali jsme se s tím, že jsme se museli starat o děti, které měly psychické, psychiatrické
problémy, a museli jsme čekat měsíce na místo v terapii.
Pro rodiče, děti i lékaře to byla opravdu stresující situace.
A zejména pokud nejste zvyklí podávat psychiatrické léky a necítíte se k tomu kompetentní.
Pak ale dostanete fantazii a zkusíte něco jiného.
Tak mi to odhalil jiný lék.
Nyní jsem se tedy ještě více zaměřila na doplňkové - a ejhle, ono to také pomáhá.
Samozřejmě ne pro velmi vážně nemocné, kde jste rádi, když může zasáhnout psychiatr.
Ano, pro jednou je to tak.
Tak to je určitě velmi znepokojující inventář.
Co by mě zde zajímalo a určitě i publikum.
Často se tvrdí, že to nemá nic společného s korunou.
Někteří z toho mohou vinit účinky očkování, i když u dětí je to pravděpodobně menší problém.
Jiní říkají: Ano, jedná se o pozdní účinky samotného virového onemocnění.
Do jaké míry je možné rozlišit, co to má společného s opatřeními?
Do jaké míry to lze přičítat této skutečnosti?
To je samozřejmě velmi obtížná otázka.
V zásadě je to jistě multifaktoriální .
Není tedy pochyb o tom, že protein spike je naprosto patologický a způsobuje velké škody, zejména v mozku.
Jak vakcinační špička, tak Covid-19, tj. od samotného viru.
Psychické problémy však samozřejmě způsobovala především opatření spočívající v izolaci.
Je uznávanou metodou mučení, že se nesmíte setkat se svými prarodiči, že nesmíte vidět své příbuzné v nemocnici.
Zejména ti, kteří byli stále vážně nemocní a kterým nebylo dovoleno poskytnout péči v závěru života.
Je to opravdu velká ztráta, když nemůžete sdílet takové chvíle se svými příbuznými.
Nebo když vám budou odepřeny první roky u prarodičů nebo naopak.
Mám rodiny s dětmi, které jsou "cizí".
Každý prochází fází odcizení a oni byli odcizeni svým vlastním prarodičům, a to ve velké míře.
Své prarodiče už k sobě nepustí.
To je samozřejmě šokující jak pro rodiče, tak pro prarodiče.
A to se samo zapálí.
A také ta léta s maskou před obličejem: to samozřejmě znamenalo pro děti ztrátu socializace.
A chci říct, ano, samozřejmě existuje mnoho dalších příčin psychických poruch. [Daniel
Matissek] Tak zejména ve školách, v Rakousku se také zavíraly školy.
To má pravděpodobně traumatizující důsledky pro celé generace žáků.
Vždycky mě to zajímalo - už jste na toto téma publikoval:
Do jaké míry snad strukturální problémy školského systému v Rakousku zhoršily negativní vývoj?
Ano, na jedné straně máme zcela zastaralý školský systém, který nebyl v posledních desetiletích vůbec reformován.
Už neodpovídá nejnovějším poznatkům výzkumu mozku.
A navíc během pandemie bylo mnoho tříd jednoduše opomenuto kvůli přechodu na digitalizaci.
Takže nemohli držet krok s materiálem.
To stálo mnoho žáků jejich školní kariéru.
Bohužel jsem to několikrát zažil na vlastní kůži, a to i v praxi, což je nesmírně tragické.
A ano, ve školách je toho obrovský nedostatek.
Žáci jsou tedy házeni do jednoho pytle.
Student 08/15 je vlastně ten skvělý, že?
A skutečnost, že výsledkem je 29% funkční negramotnost, je pro náš školský systém naprostou katastrofou.
Jinými slovy, 30 procent těch, kteří dokončili náš školský systém, neumí číst s porozuměním.
A to je opravdu naprostá šílenost.
Když si to všechno poslechnete - včetně všech dalších důsledků, psychických škod - tak musíte říct, že to všechno
na lidi víceméně dolehlo, aniž by se mohli jakkoli bránit.
Tehdy nebyla omezována jen práva dětí, ale také rodičovská práva ve velkém měřítku.
Nikdo se nemohl bránit proti tomuto děsivému vývoji.
To se lidem skutečně vymstilo.
A protože se jedná i o "odpovědné občany", šlo vlastně o úplné zbavení volebního práva.
To pravděpodobně můžete potvrdit. [Dr.
Tagwerker] Ano, rozhodně.
Takže jste už neměli kontrolu nad svým tělem.
Proto byste se měli nechat očkovat a nosit masku.
Nyní víme, že způsobily škody, a to i dětem.
Takže děti, které musely ve škole neustále nosit masky, mají o několik bodů IQ méně než ty, které masky nenosily.
Museli jste se nechat otestovat, museli jste nechat otestovat i své dítě.
Takže to bylo opravdu těžké.
Testovány byly i postižené děti.
Některé scény násilí byly nepředstavitelné.
Pro děti i rodiče to bylo velmi traumatizující.
A pak samozřejmě to, že se děti směly očkovat od 14 let - to byla stejně konečná.
Docházelo tedy k případům, kdy se dítě vrátilo domů:
"Dnes přijel autobus s očkováním a mimochodem, už jsem očkovaný."
Je to neuvěřitelné.
Jinými slovy, čtrnáctileté dítě, které je možná částečně plnoleté, ale rozhodně neví o
důsledcích takových rozhodnutí a nemůže je předvídat.
To, co mě zajímá, nebo co mě při přípravách šokovalo, je počet sebevražd, a to i mezi dětmi a mladými lidmi.
V Německu to můžeme posoudit pouze empiricky nebo pocitově.
V Německu stále neexistují žádné oficiální, úředně ověřené statistiky o počtu sebevražd.
Člověče, dokonce i Federální statistický úřad - samozřejmě pod politickým tlakem - odmítá
jakoukoli konotaci s Coronou v této souvislosti.
I když jsme se jako novináři ptali už tucetkrát.
Zdá se, že v Rakousku se na toto téma provádějí průzkumy, nebo ne?
Ano, existují průzkumy.
Statistiky dospělých si můžete prohlédnout alespoň přímo na stránkách Statistického úřadu Rakouska.
Je však třeba s ním zacházet opatrně, protože například nehody nebo otravy či cokoli jiného se objevují v jiné statistice.
A to se u dětí a mladých lidí nevidí.
Zde to tedy můžete vidět pouze nepřímo, když se podíváte na statistiky úmrtnosti.
Čísla, která jsem právě uvedl, pocházejí z této zprávy - kterou jsem již zmínil - od "Rakouské
společnosti pro dětskou a dorostovou psychiatrii".
Tuto zprávu zveřejnili v roce 2023, protože byli sami šokováni nárůstem těchto čísel.
A dalším velmi závažným důsledkem, také pro ekonomický rozměr, je samozřejmě obrovský nárůst nemocenské, která se
masivně zvýšila zejména v roce 2023 - vidíte to zde v tabulce.
Dalo by se tedy říci, že v zásadě celá společnost systematicky onemocněla.
I zde vyvstává otázka, protože je to často zpochybňováno:
Do jaké míry byste zdůraznil podíl poškození způsobeného očkováním nebo možná tím, co se běžně označuje jako Long Covid?
Samozřejmě je obtížné rozlišovat.
To je obtížné rozlišit.
Spike je nebezpečný a škodlivý.
Řekl bych tedy, že očkování hraje velmi důležitou roli.
Co se týče dětí, tak ani ne, protože díky Bohu mnoho dětí není očkováno.
Ale u dospělých je to jasně vidět.
Takže jsem byla zvyklá, že dítě, které má třeba jednoho člena rodiny, leží s nějakou infekční nemocí.
Nyní je často nemocná celá rodina.
Všichni jsou tedy stále ležící, až po zápal plic, který nepostihne jen jednoho člověka, ale celou rodinu.
Před pandemií jsem nic podobného nezažil.
Na jedné straně samozřejmě vzrostl stres, kterému jsou lidé vystaveni.
Je zde také nedostatek živin a mnoho dalších důvodů, např. mikrobiom , který je v současné době také stále více ničen.
Ale když s lidmi trochu mluvíte, sami říkají: od očkování se stalo to a to.
Chci říct, že jsem v tomto ohledu zatím nenašel žádnou skutečnou statistiku, žádnou věrohodnou.
Dalo by se tedy říci, že jde vlastně o útok na zdravotní integritu organismu v různých ohledech.
Nejdříve opatřeními, pak tímto očkováním a samozřejmě také celkovým sociálním stresem, který pak
pravděpodobně způsobil, řekněme, oslabení imunitního systému.
Jak jste řekl, je to multifaktoriální, ale projevuje se to v různých formách.
A v zásadě s tím bojujeme dodnes.
Dnes to není problém jen mladé generace, která je nyní o pět let starší, ale samozřejmě celé společnosti.
A nyní jen otázka, protože stále existují plány na takové očkování, včetně možných mRNA
očkování v souvislosti s rakovinou a tak dále:
Vnímáte nějakou křivku učení se s oficiálním orgánem?
Nebo jde spíše o to, abychom to všechno v současné době takříkajíc neopakovali, ale možná
zdokonalili, abychom v tom mohli pokračovat?
Rozhodně.
Takže kolegové začínají pochybovat, díky Bohu, ale vůbec ne ze strany veřejnosti.
To je tedy jednoznačně podporováno.
To jsme zaznamenali i v souvislosti se zavedením elektronického očkovacího průkazu po volbách do Národní rady.
Takže se z toho nemůžete vyvléknout, každý má svůj očkovací průkaz, jestli je prázdný nebo co v něm je, na tom nezáleží.
V současné době jsou pro lékaře povinná tři očkování.
A když se podíváte na to a pak na změnu v zákoně o léčivech, paragraf 80 - 2022/23
měl být změněn - kde se nad ním v názvu píše:
Obecné nařízení o ochraně osobních údajů je v tomto ohledu nadřazeno.
To znamená, že osobní údaje - například to, co je v očkovacím průkazu - dostávají nejen zdravotnická zařízení, ale také
lékařská komora, která s tím nemá nic společného, veterinární asociace, asociace lékárníků, včetně veterinářů a lékárníků.
Úřady to chápou, v podstatě se jich to netýká, úřady z jiných členských států EU až po WHO.
A když se pak podíváte na IHR , které budou vysvětleny později, na změny, můžete si
představit, že příští pandemie bude skutečnou změnou.
Můžete ji tedy využít k vytvoření odvetných opatření, která jsou mnohem, mnohem větší než ta, která jsme zažili v poslední době.
Přesně tak, to by byla moje doplňující otázka.
Elektronický očkovací průkaz, povinný od posledních celostátních voleb v Rakousku, 30. září 2024.
Ani tam se nemůžete z odběru odhlásit.
Vidíte již nyní přímou přípravu na - jak to nazýváte - budoucí pandemie nebo budoucí globální zdravotní krize?
Lze ji zařadit do takového strategického kontextu?
Když se podíváte na posledních několik let, je mi to jasné.
Takže si nedovedu představit, k čemu jinému by se dal použít.
Říkáte, že je to kvůli statistice.
Myslím si však, že statistiky mohly být shromážděny dříve.
Povinný elektronický očkovací průkaz, který postrádá jakoukoli demokracii, není potřeba.
A to je skutečně - abych navázal na téma naší akce - další forma zbavení občanských práv.
Pokud jde o ochranu údajů, právě jste ji nazvali transparentním pacientem.
A opět platí, že se ze spárů tohoto systému nelze vymanit.
Pokud se tedy někdy v příštím roce nebo kdykoli jindy stane očkování proti rakovině nebo nějaký druh
profylaxe mRNA povinným, stejná hra pravděpodobně začne znovu.
Musíte se toho bát, že?
Rozhodně. Takže pokud tohle všechno vstoupí v platnost, budete se muset postavit na zadní nohy, abyste se z toho dostali.
Bude to tedy mnohem obtížnější než před pěti lety.
V této souvislosti bych možná rád položil další osobní otázku mimo záznam .
Jak to ovlivnilo vás osobně jako lékaře?
Jsem si jistý, že jako všichni lékaři jste tehdy vstupoval do profese s idealistickými ambicemi.
Byl jste v té době rozčarovaný, nebo na vás to, co jste zažil, mělo také silný psychický dopad?
No, musím přiznat, že mi trvalo rok, než jsem si uvědomil, co se děje.
Byl jsem naprostý idealista a věřil jsem v profesní sdružení.
Věřil jsem idealismu svých kolegů a rok jsem každý večer seděl před stolem, četl TKB a pak četl studie.
A já si říkal, že nic takového neexistuje, že je to přesně naopak, než mi říkají profesní sdružení.
A po roce jsem byl připraven a musel jsem si to přiznat: Vždyť jsi byl dosud na špatné cestě.
A ten pocit bezmoci - který jste jako lékař jistě také měl, že se nemůžete bránit proti těmto větrným
mlýnům - nám tehdy popisovalo mnoho profesních skupin.
Většina z nich se však nechala unášet proudem.
A teď otázka: Jak reagovali vaši kolegové z odborného světa na vaše angažmá, že jste se tam
postavil jako odvážný, řekl bych, disident ?
Jaké máte osobní a profesní zkušenosti?
Můj okruh přátel se úplně změnil.
Takže nemůžu říct, že bych byl vystaven nějakému hanobení, to vůbec ne, když se vidíte.
Stále jsem v profesním sdružení.
Část svého času trávím také cestováním na kongresy.
Takže se mnou mluví velmi přátelsky.
Také se mi dostává pozitivního povzbuzení, a to i od těch, kteří byli následovníky.
Takže vlastně neutrální, nebo dokonce spíše pozitivní.
Ale jak to říct, je to můj osobní problém, že se nemohu vypořádat s někým, kdo očkuje statisíce lidí proti jejich vůli.
Proto jsem si udělal vlastní závěry a trochu se stáhl z předchozích přátelství, jedním okem se smál a druhým plakal.
Protože to usměvavé oko je proto, že jsem poznala nové úžasné lidi.
Stará přátelství samozřejmě za něco stála a je škoda, že k tomu muselo dojít.
Paní Tagwerkerová, děkuji vám za tyto osobní a velmi zajímavé postřehy.
A ve druhé části se pak jistě dozvíme mnohem více o řešeních. Děkuji mnohokrát, ano.
A začínáme opět s paní Tagwerkerovou.
Pak je mohu požádat, aby se ke mně vrátili.
Pak, jak už jsem řekl, přejdeme rovnou medias in res .
Z vašich předchozích popisů - Coronovy psychické a zdravotní problémy a škody.
Jak je lze léčit, pokud vůbec, zejména u mladé generace?
To je velmi zajímavá otázka.
Samozřejmě záleží na tom, jak hluboká byla.
Jsem naprosto přesvědčen, že v lidech lze mnohé napravit, pokud nedošlo k fyzickému poškození.
Lidé jsou totiž nesmírně přizpůsobiví tvorové, jinak bychom dnes neexistovali a neexistovali bychom nikde na světě.
Takže to vidím velmi pozitivně.
Problém vidím v tom, že se od toho všeho musíme nyní pomalu odpoutat, abychom se mohli posunout k uzdravení.
A zodpovědnost je nyní nutná.
Každý z nás, ať už je to mediální pracovník, politik, lékař nebo kdokoli jiný, by měl převzít
odpovědnost za sebe, za svůj život a za životy svých dětí.
Byli jsme na to zvyklí... Vyrostli jsme tedy ve státě blahobytu, který se nyní stal státem chůvy.
A tento chůva stát se nyní stal autoritářským státem.
A nyní je na nás, abychom tomu učinili přítrž.
A jsem naprosto přesvědčen, že pokud se nám to podaří, budeme schopni mnohé dohnat.
A není to jen politická, sociálně-politická nebo společenská odpovědnost, kterou musíme převzít.
Musíme také převzít odpovědnost sami za sebe, pokud jde o zdraví - jsem přece lékař, budu opět mluvit o zdraví.
A jsem také praktik, takže rád poskytnu praktický příklad.
Existují studie 1800 pacientů v terminálním stádiu rakoviny.
A vypadli z konvenční medicíny, takže byli bez terapie - ale pak nemoc překonali a přežili.
A pak se lékař vydal na prohlídku těch 1 800 lidí, vyslechl je a snažil se najít společné jmenovatele.
Zajímavé je, že se změnily pouze dva fyzické aspekty.
A zbytek byl způsob myšlení .
A co je nejdůležitější, převzali odpovědnost sami za sebe.
A pak se jim dokonce podařilo překonat rakovinu.
To ale neznamená, že to zvládne každý.
Každý se samozřejmě musí sám rozhodnout, jakou cestou se vydá a co bude dělat.
Ale to byla podstata věci.
To je tedy vše.
Dalo by se tedy říci, že máme odvahu uzdravit se, pomoci si.
Ano, přesně tak.
To by byl samozřejmě spíše terapeutický přístup z lékařského hlediska a samozřejmě také trochu - řekněme
- téměř z duchovního hlediska, jistě cenná indikace.
To platí asi pro každého, kdo je vážně nemocný, že největší roli hraje vnitřní nastavení.
Ale samozřejmě jde také o politický rámec.
Politicky se musí změnit neuvěřitelně mnoho.
A především by mělo dojít k řádnému přehodnocení a skutečnému uvědomění si problému.
A právě v tom vidím - nebo jak to vidíte vy - obrovské překážky.
Nebo je dojem klamný?
Ne, jsou tu obrovské překážky, ale předchozí téma tomu nahrává.
Každý člověk se musí postavit a říct: takhle to nefunguje.
A jinak to ani fungovat nebude.
Bohužel v praxi často slýchám: nic nezměníš.
Ano, můžete něco změnit!
Stačí se rozhlédnout po lidech, kteří tu sedí,
se již změnily.
Nebo kolik jich tu teď sedí v publiku.
To by před několika lety nebylo možné.
A už tehdy, v období koronaviru, chodili někteří lidé za řediteli škol a říkali:
"Přijíždí očkovací autobus, moje dítě tam nemůže.
Nebo mé dítě nemá masku.
A pokud to bude dělat stále více a více lidí, můžete velmi dobře způsobit změnu.
Pokud to nyní sledujete jako lékař.
Určitě jste si také všimli všech věcí, které byly nyní odhaleny v souvislosti s protokoly RKI, a všech
narativů , které se od té doby rozpadly a takzvané konspirační teorie se ukázaly jako pravdivé.
Ti, kteří se na tom tehdy podíleli - zmínil jste ředitele, ale samozřejmě i mnoho vašich kolegů lékařů, mnoho z nich - by
se měli zamyslet, kromě toho, že by se měli všichni stydět.
Alespoň něco jako sebekritiku, že si také řeknete: Dobře, tady jsme udělali chybu, to už se nesmí opakovat!
Za Rakousko to říct nemohu, ale mám pocit, že v Německu jsme od toho na míle daleko.
A nebylo by to, opět otázka, naprosto nezbytným předpokladem pro to, aby se tyto účinky, které jste právě zmínil, mohly projevit?
To je všechno pravda, ale vliv musí mít i jednotlivec.
Ale nakonec to nebude fungovat, pokud to veřejná sféra médií a politiky zkříží a sabotuje.
Co lze udělat, aby se to rozdělilo?
Ano, to bylo několik otázek v jedné, abych tak řekl.
Co se týče mých kolegů, ano, je to obtížné.
Jsou samozřejmě ve velmi, velmi obtížné situaci.
Na jedné straně se zúčastnili, možná očkovali sebe a své rodiny a mnoho dalších pacientů, a jsou
proto pod obrovským, přehnaným psychickým tlakem.
Přiznat si to a pak udělat další krok a říct to veřejně:
To, co jsem udělal nebo co se stalo všude, byl nesmysl.
To je šílená částka.
Někteří lidé to dělají a myslím, že jsou nesmírně odvážní.
Mnozí byli vždy kritičtí a neodvážili se to udělat.
Tak mi to někdy říkají pod stolem.
A na veřejnosti je samozřejmě něco úplně jiného takto vystupovat.
Mám ale pocit, že víc ani nepotřebuje.
Zdá se mi, že kdo je teď rychlejší?
Jsme rychlejší s osvícením my, nebo jsou rychlejší ostatní se svými odvetnými opatřeními?
A čím více nás bude, tím dříve se snad kolegové odváží jít správným směrem a snad i právní systém a ostatní média.
Takže v médiích vždycky něco vybublá, a pak je to zase potlačeno - i když se to stále více a více objevuje.
Ale jak jsem řekl, každý z nás se počítá.
Pokud se chceme podívat do budoucna, je to vize, jak společnost, v tomto případě i zdravotnický systém, nelze od sebe oddělit.
Jak si myslíte, že to bude vypadat za pět let, pokud jde o sebeurčení?
Myslíte si, že do té doby převládne úplně jiné sebevědomí?
Věříte, že tento vývoj bude, řekněme, přínosný, nebo jste spíše pesimista?
No, já jsem naprostý optimista.
Je to takový humbuk a taková pozitivní vlna.
Jsem naprosto přesvědčen, že za pět let budeme v úplně jiné pozici a - jak bych to řekl - myslím, že budeme ještě lepší než dřív.
Všichni si totiž uvědomujeme, co se vlastně stalo, co se možná dokonce stalo v posledních desetiletích a staletích.
Proto věřím, že pokud zvítězíme, budeme mít mnohem větší svobodu, než jsme kdy měli.
To je moje přesvědčení.
Jde také o osvobození od strachu.
Mluvíte také o politice strachu, která musí skončit.
O tom hovořili i předchozí řečníci.
Řekl bych také, že tuto mimořádnou politiku je pravděpodobně také třeba zlomit, aby se zde mohlo
znovu zavést jiné povědomí o sebeurčení - předpokládám.
Stále existují aspekty, které vás ovlivňují ve vaší práci.
Dnes jsme se tím nezabývali.
Rád bych se tomu krátce věnoval.
Předtím jste také mluvil o mikrobiomu.
To pravděpodobně hraje roli i v souvislosti s výživou, s přírodním zemědělstvím, se vším.
Chcete ještě něco říct?
Myslím, že to zajímá i mnoho lidí v publiku.
Ano, samozřejmě, to je také v průběhu nucené alternativní léčby, kterou jsem musela najít pro své děti - dozvěděla jsem se
o ní - v souvislosti s jejich náchylností k infekcím nebo s těmito extrémními strachy, které se u nich vyvinuly.
A pak jsem se pustil do hledání. Co dalšího je s tím spojeno?
A pak jsem samozřejmě narazil na obrovské nutriční nedostatky.
To platí i pro velmi dobře živené, ekologicky krmené děti.
A pak jsem začal s analýzami mikrobiomu.
Uvědomil jsem si, že do čtyř měsíců věku bez rizika jsou mikrobiální podmínky katastrofální.
Řekl bych tedy, že jsme obtěžováni i na této úrovni.
A je naléhavě nutné vydat se jiným směrem.
A to se již mění.
Existují tedy solidární zemědělské komunity, které už pro nás opět velmi, velmi pozitivně a zdravě hospodaří.
Je třeba je co nejvíce podporovat.
A znečišťující látky musí být z prostředí odstraněny, myslím tím CO2 - všichni víme, že
je to strašný humbuk, který nemá žádný význam.
Je však třeba se zabývat důležitými otázkami:
Glyfosát, zapeklité téma;
Pšenice s vysoce kultivovaným lepkem, který ničí náš mikrobiom.
Další znečišťující látky, arsen a tak dále a tak dále.
Proto je třeba tyto problémy řešit, aby nás a naše děti již nezatěžovaly.
Nyní vidím tato břemena u nejmladších dětí.
Existují látky, které jsou inzerovány v souvislosti s očkováním, něco podobného jako v alternativním sektoru.
Slibuje to mimo jiné vyloučení bílkovin hrotů z organismu.
Co si o tom myslíte vy osobně?
Například něco jako nattokináza a podobné věci.
Jsou to dobré nástroje.
Problém je v tom, že modifikovaná messengerová RNA může být začleněna do genomu a dostat ji odtud ven?
Myslím, že ano, vždycky se nějaký nápad znovu objeví.
Zda to bude dostupné pro všechny, se teprve uvidí.
V zásadě lze odstranit samotné hroty.
Jsem přesvědčen, že situace se dá zlepšit.
S velkou dávkou trpělivosti můžete lidi přivést k tomu, aby se znovu uzdravili.
Ale problém je, a to je samozřejmě další problém, že těm, kteří jsou těžce poškozeni vakcínou nebo také
Covid-19 poškozeni, dlouho-Covid, cokoliv, docházejí peníze.
Stejně jako mnoha dalším dochází peníze.
A vidím to poměrně často.
Občas mám ve své praxi zvláštní případy, které si již nemohou dovolit terapie.
A pak se setkávají s odborníky, kteří jim vydávají falešné zprávy.
Tak je to vždycky!
Proto nejsou prohlášeni za způsobilé k odchodu do důchodu nebo za invalidní, i když jsou na tom bídně.
Neuznávají zjištěné poznatky, protože říkají: To konvenční medicína neuznává.
Neuznávají tedy, že lze detekovat protein hrotu.
Nepoznají, že dotyčná osoba má imunodeficienci , tj. HIV/AIDS nebo něco podobného.
To, co se v současné době děje, je katastrofa.
Ale ano, musíte v tom pokračovat a my všichni v tom budeme pokračovat.
Dá se říci, že potravinářský průmysl, tedy průmyslová výroba potravin, se v zásadě vyznačuje podobnými
strukturami a lobbováním jako farmaceutický průmysl.
Že jsou dnes vlastně nerozlučné?
Naprosto souhlasím.
A to znamená, že když se na to podíváte z jiného úhlu pohledu - podle klíčového slova Vize 2030 - že rozbití
těchto struktur a boj proti lobbismu je pravděpodobně zásadní pro přežití společnosti, ano?
Rozhodně.
Souhlasíte s tím?
Správně, ano.
Myslím, že to je přesně to téma, kterým se zabýváte.
A myslím, že to zajímá i mnoho diváků, jak jsem již slyšel z rozhovorů. Chci říct, že mnoho lidí je zoufalých, protože se
cítí tak bezmocní tváří v tvář těmto kartelům , tváří v tvář tomuto průmyslu, který je stále mocnější ve všech oblastech.
Takže v určitém okamžiku může dojít i k něčemu takovému, jako je očkování, a to zcela
mimovolně a nevědomě prostřednictvím stravy.
Nemusí jít o létající hmyz nebo cokoli jiného.
Ale že to, co byste neměli dostávat, dostáváte do těla v podstatě nedobrovolně prostřednictvím stravy.
Proto existuje paralela s povinným očkováním a podobně.
A tím opět došlo k porušení této zásady sebeurčení.
To je ovšem asi nejdůležitější předpoklad, aby v budoucnu došlo k větší transparentnosti a aby se tyto organizace také rozpadly.
Rozhodně ano.
Takže už jsme tak daleko, že?
Náš mikrobiom je již
... Takže jsme vlastně dospěli do bodu, kdy můžeme zdravě přežít pouze s přísunem živin a skutečně aktivní střevní léčbou.
A tomu musíme učinit přítrž.
Takže rozhodně potřebujeme opět zdravé a výživné potraviny.
A my se musíme těchto znečišťujících látek zbavit.
Jinými slovy, správné znečišťující látky, které znečišťují nás a naše děti.
A lidé si to musí uvědomit.
Přesně tyto příběhy vyprávím každému, kdo ke mně přijde s dítětem se stou infekcí.
Nebo vám taky řeknu o chemtrails, že?
Protože chci, aby si to lidé uvědomili.
A čím více lidí, tím více nás je.
Čím více lidí se o tom dozví. A těch ostatních je málo, jsou to elity.
A to si musíme uvědomit i my.
Ano, dobře. Takže si myslím, že jsme určitě slyšeli, řekněme v popisu, opatrný optimismus, že se věci změní a snad se zlepší...
- pokud budeme pokračovat ve vzdělávání a každý jednotlivec přispěje svým dílem.
V každém případě vám děkuji za vaše připomínky.
A uvidíme se později v panelové diskusi, ano.
Vážení diváci, další příspěvky z této akce v Dornbirnu již můžete sledovat na HOCH2.TV.
Odkazy najdete pod tímto programem.
Rádi bychom touto cestou poděkovali společnosti HOCH2.TV za vynikající spolupráci.