"Den 29 mars 2025 ägde evenemanget "Freedom & Self-Determination - The Responsible Citizen"
rum på Kulturhaus Dornbirn med intressanta bidrag om rättsstatsprincipen, suveränitet och kontanter.
Evenemanget anordnades av Dornbirn Academy for Personal Development.
HOCH2.TV har spelat in och redigerat alla bidrag för er, kära tittare.
Kla.TV visar idag en intervju med Dr Sharon Tagwerker:
"Personligt ansvar - det är dagens ordning!"
Ja, precis som Erwin skulle jag vilja börja med dr Tagwerker.
Inte bara på grund av Ladies first, utan också för att du har ursprungsrätten här från Bludenz, så att säga.
Du är praktiskt taget predestinerad för det.
Hej fru Tagwerker, ni tar mikrofonen.
Framför allt vill vi prata med dig om det.
Av de paneldeltagare som deltar i dag är ni i viss mån den som har den professionella erfarenheten - av de direkta konsekvenserna
av det som hände då, för nästan exakt fem år sedan.
Och du konfronteras ständigt med pandemins effekter - särskilt på de yngsta medlemmarna i samhället - som en del av ditt jobb.
De som faktiskt var minst kapabla att försvara sig, det måste sägas.
Och här är frågan: Vad kan du rapportera om detta?
Okej, så barn och ungdomar har naturligtvis påverkats massivt av pandemin och åtgärderna.
Det som förmodligen var mest uppenbart var de psykologiska konsekvenserna och de psykiatriska sjukdomar som följde.
Tyvärr har det skett en massiv ökning av självmordsförsök och självmord fram till 2023.
Det är också siffror som inte är direkt läsbara, men som faktiskt har sammanställts av psykiatrikerna -
som lanserade ett upprop 2023 - och offentliggjorts.
Exakt, det har skett en ökning av massiva depressionssjukdomar med upp till fem till tio gånger.
62 procent av flickorna och 38 procent av pojkarna var drabbade. Detta analyserades av Danube University Krems i skolklasser.
Och 2021 var den absoluta toppen med en miljon barn som led av psykisk ohälsa.
Däremot saknades 70.000 terapiplatser.
Naturligtvis kände vi av detta i praktiken.
Vi ställdes inför det faktum att vi var tvungna att ta hand om barn som hade psykologiska, psykiatriska problem och
vi var tvungna att vänta i månader på en behandlingsplats.
Så det var en väldigt stressig situation för föräldrarna, för barnen och även för läkaren.
Och särskilt om du inte är van vid att administrera psykiatrisk medicinering och inte känner dig kompetent att göra det.
Men sedan blir man fantasifull och provar något annat.
Så en annan medicin avslöjade det för mig.
Så nu har jag gått ännu mer in i det komplementära - och se och häpna, det hjälper också.
Givetvis inte för de mycket svårt sjuka, där man är glad om psykiatern kan ingripa.
Ja, det är det för en gångs skull.
Så det är definitivt en mycket störande inventering.
Vad skulle intressera mig här och säkert också publiken.
Det påstås ofta att detta inte har något med corona att göra.
Vissa kanske skyller detta på effekterna av vaccinationer, även om detta förmodligen är mindre av ett problem med barn.
Andra säger: Ja, det här är de sena effekterna av själva virussjukdomen.
I vilken utsträckning är det möjligt att särskilja vad detta har att göra med åtgärderna?
I vilken utsträckning kan detta tillskrivas detta?
Det är naturligtvis en mycket svår fråga.
I princip är detta säkert multifaktoriellt .
Så det råder ingen tvekan om att spikproteinet är helt patologiskt och orsakar mycket skada, särskilt i hjärnan.
Både vaccinationsspiken och covid-19, dvs. från själva viruset.
Men det som orsakade de psykiska problemen var naturligtvis framför allt isoleringsåtgärderna.
Det är en erkänd tortyrmetod att man inte får träffa sina mor- och farföräldrar, att man
inte får träffa sina släktingar på sjukhus.
Särskilt de som fortfarande var allvarligt sjuka och som inte fick vård i livets slutskede.
Det är verkligen en stor förlust när man inte kan dela sådana stunder med sina släktingar.
Eller om du nekas de första åren med dina mor- och farföräldrar eller vice versa.
Jag har haft familjer med barn som är "främlingar".
Så alla går igenom en alienationsfas och de var alienerade från sina egna farföräldrar, massivt.
De låter inte längre sina mor- och farföräldrar komma nära dem.
Detta är naturligtvis chockerande, både för föräldrarna och för mor- och farföräldrarna.
Och det bränner in sig självt.
Och även dessa år med masken framför ansiktet: det var naturligtvis en förlust av socialisering för barnen.
Och jag menar, ja, naturligtvis finns det många andra orsaker till psykologiska störningar. [Daniel
Matissek] Så särskilt inom skolsektorn fanns det också dessa skolnedläggningar i Österrike.
Detta har sannolikt haft traumatiska konsekvenser för hela generationer av elever.
Det har jag alltid undrat över - du har ju redan publicerat något om det:
I vilken utsträckning har de strukturella problemen inom skolsystemet i Österrike
eventuellt förvärrat den negativa utvecklingen?
Ja, å ena sidan har vi ett helt föråldrat skolsystem, som inte har reformerats alls under de senaste decennierna.
Det motsvarar inte längre det senaste läget inom hjärnforskningen.
Och under pandemin var det dessutom många klasser som helt enkelt hamnade på efterkälken
på grund av övergången till digitalisering.
Så de kunde inte hålla jämna steg med materialet.
Detta har kostat många elever deras skolkarriär.
Tyvärr har jag själv upplevt detta några gånger, till och med i praktiken, vilket är oerhört tragiskt.
Och ja, det finns en stor brist på detta i skolorna.
Så eleverna klumpas ihop.
08/15-studenten är faktiskt den bästa, eller hur?
Och det faktum att detta resulterar i 29 procent funktionell analfabetism är faktiskt en total katastrof för vårt skolsystem.
Med andra ord kan 30 procent av dem som har gått igenom vårt skolsystem inte läsa med förståelse.
Och det är verkligen helt vansinnigt.
Om man lyssnar på allt detta - inklusive alla andra konsekvenser, de psykologiska skadorna - så måste man säga
att allt detta mer eller mindre kom över människorna utan att de kunde försvara sig det minsta.
Det var inte bara barns rättigheter som inskränktes på den tiden, utan även föräldrars rättigheter i stor skala.
Ingen kunde försvara sig mot denna fruktansvärda utveckling.
Detta har i praktiken drabbat folket.
Och eftersom vi också talar om "ansvarsfulla medborgare" var det faktiskt total rättslöshet.
Det kan du nog bekräfta. [Dr.
Tagwerker] Ja, absolut.
Så du hade inte längre kontroll över din egen kropp.
Så du bör få den här vaccinationen, du bör bära en mask.
Vi vet nu att de har orsakat skador, bland annat på barn.
Så de barn som var tvungna att bära masker i skolan hela tiden har några IQ-poäng mindre än de som inte gjorde det.
Man var tvungen att testa sig, och man var också tvungen att testa sitt barn.
Så det var verkligen svårt.
Även funktionshindrade barn testades.
Vissa av våldsscenerna var ofattbara.
Så det var mycket traumatiserande för både barnen och föräldrarna.
Och sedan, naturligtvis, att barnen fick vaccinera sig själva från 14 års ålder - vilket ändå var det ultimata.
Så det fanns incidenter där barnet kom hem:
"Vaccinationsbussen kom i dag och förresten är jag nu vaccinerad."
Så det är otroligt.
Med andra ord, en 14-åring som kanske är delvis myndig, men som definitivt inte känner till
konsekvenserna av sådana beslut och kan förutse dem.
Det som intresserar mig, eller det som chockade mig under förberedelserna, är
antalet självmord, även bland barn och ungdomar.
I Tyskland kan vi bara bedöma detta empiriskt eller genom känsla.
Faktum är att det fortfarande inte finns någon officiell, officiellt verifierad
statistik över självmordssiffrorna i Tyskland.
Till och med det federala statistikkontoret - naturligtvis efter politiska påtryckningar - vägrar att
ha någon konnotation med Corona i detta avseende.
Även om vi som journalister redan har frågat ett dussintal gånger.
Det verkar finnas undersökningar om detta i Österrike, eller hur?
Ja, det finns undersökningar.
Du kan åtminstone se statistiken för vuxna direkt via Statistik Austria.
Den bör dock också behandlas med försiktighet, eftersom t.ex. olyckor eller förgiftningar
eller vad som helst syns i en annan statistik.
Och det ser man inte från barn och ungdomar.
Så där kan man bara se det indirekt genom att titta på dödlighetsstatistiken här.
De siffror som jag just har angett kommer från denna rapport - som jag nämnde tidigare - från
"Austrian Society of Child and Adolescent Psychiatry".
De publicerade detta år 2023 eftersom de själva var så chockade över ökningen av dessa siffror.
Och en annan mycket allvarlig konsekvens, även för den ekonomiska dimensionen, är naturligtvis den enorma
ökningen av sjukfrånvaron, som har ökat massivt, särskilt 2023 - du kan se det här i tabellen.
Så man kan säga att i princip hela samhället har blivit systematiskt sjukskrivet.
Även här uppstår frågan, eftersom detta ofta ifrågasätts:
I vilken utsträckning skulle du betona andelen vaccinskador eller kanske det som vanligtvis kallas Long Covid?
Naturligtvis är det svårt att skilja.
Det är svårt att skilja på.
Spike är farlig och skadlig.
Så jag skulle säga att vaccinationen spelar en mycket stor roll.
När det gäller barnen är det inte så mycket, för tack och lov är det många barn som inte vaccineras.
Men det ser man tydligt hos vuxna.
Så jag brukade vara van vid att ett barn med kanske en familjemedlem låg ner med någon smittsam sjukdom.
Nu är det ofta hela familjen som är ständigt sjuk.
Så alla är alltid sängliggande, ända upp till lunginflammation, som inte bara drabbar en person utan hela familjen.
Jag hade aldrig varit med om något liknande före pandemin.
Och jag menar, å ena sidan har naturligtvis den stress som människor utsätts för ökat enormt.
Det finns också näringsbrister och många andra orsaker, t.ex. mikrobiomet , som nu också förstörs i allt högre grad.
Men om man pratar lite med människor säger de själva: sedan vaccinationen har det och det hänt.
Jag menar, jag har ännu inte hittat någon riktig statistik, någon trovärdig sådan, i det här avseendet.
Så man kan säga att det faktiskt är en attack på organismens hälsointegritet i olika avseenden.
Först genom åtgärderna, sedan genom denna vaccination och naturligtvis också genom den allmänna sociala stressen,
som då förmodligen orsakade en försvagning av immunsystemet.
Det är multifaktoriellt, som du sa, men det yttrar sig i olika former.
Och i princip kämpar vi fortfarande med detta i dag.
I dag är detta inte bara ett problem för den yngre generationen - som nu är fem år
äldre - utan naturligtvis för samhället i stort.
Och nu bara frågan, eftersom det fortfarande finns planer på sådana vaccinationer, inklusive möjliga
mRNA-vaccinationer i samband med cancer och så vidare:
Ser du någon inlärningskurva med det officiella organet?
Eller handlar det snarare om att inte bara upprepa allt det här just nu, så att säga, utan att
kanske fullända det för att kunna fortsätta med det?
Absolut.
Så kollegorna börjar tvivla, tack och lov, men inte alls från den offentliga sidan.
Så det är helt klart något som drivs framåt.
Vi märkte också detta när e-vaccinationskortet infördes efter valet till nationalförsamlingen.
Så du kan inte komma undan det, alla har sitt vaccinationskort, oavsett om det är tomt
eller vad som finns i det spelar ingen roll.
Tre vaccinationer är för närvarande obligatoriska för läkarkåren.
Och om man tittar på det och sedan ändringen i läkemedelslagen, paragraf 80 - 2022/23 borde den
ha ändrats - där det står ovanför den i titeln:
Den allmänna dataskyddsförordningen åsidosätts i detta avseende.
Det innebär att personuppgifter - till exempel vad som står i vaccinationsjournalen - inte bara tas emot av vårdinstitutioner
utan också av läkarförbundet, som inte har något med det att göra, veterinärförbundet,
apotekarförbundet, inklusive veterinärer och apotekare.
Myndigheterna förstår det, det är i princip inget de har med att göra, myndigheter från andra EU-länder ända upp till WHO.
Och om man sedan tar en titt på IHR , som kommer att förklaras senare, och förändringarna, kan man föreställa sig
att nästa pandemi kommer att bli en riktig game changer.
Så du kan använda det för att skapa repressalier som är mycket, mycket mer än de vi upplevde nyligen.
Exakt, det skulle ha varit min följdfråga.
Elektroniskt vaccinationsintyg, obligatoriskt sedan det senaste nationella valet i Österrike, 30 september 2024.
Du kan inte avsluta prenumerationen där heller.
Ser du redan nu en direkt förberedelse för - som du kallar det - framtida pandemier eller framtida globala hälsokriser?
Kan den kategoriseras i ett sådant strategiskt sammanhang?
Om man tittar på de senaste åren så är det tydligt för mig.
Så jag kan inte föreställa mig vad den annars skulle kunna användas till.
Jag menar, du säger att det är för statistik.
Men jag tycker att statistiken kunde ha samlats in i förväg.
Det finns inget behov av ett obligatoriskt e-vaccinationskort, som saknar all demokrati.
Och det är verkligen - för att återknyta till temat för vårt evenemang - en annan form av rättslöshet.
Så när det gäller dataskydd har du just kallat det för den transparenta patienten.
Och återigen, det finns faktiskt inget sätt att slingra sig ur det här systemets grepp.
Så om en mRNA-vaccination mot cancer eller någon form av profylax blir obligatorisk någon gång nästa år eller när
som helst, kommer samma spel förmodligen att börja om igen.
Du måste vara rädd för det, eller hur?
Absolut. Så om allt detta träder i kraft måste ni stå på era bakben för att komma ur det.
Så det kommer att bli mycket svårare än för fem år sedan.
I detta sammanhang skulle jag kanske vilja ställa en annan personlig fråga off-record .
Hur påverkade det dig personligen som läkare?
Jag menar, du gick in i yrket på den tiden med, jag är säker på, som alla läkare, idealistiska ambitioner.
Blev du desillusionerad vid den här tiden eller hade det du upplevde också en stark psykologisk inverkan på dig?
Jag måste erkänna att det tog ett år innan jag förstod vad som pågick.
Jag var helt idealistisk och trodde på de professionella föreningarna.
Jag trodde på mina kollegors idealism och satt framför bordet varje kväll i ett år och läste TKB och sedan läste jag studierna.
Och jag tänkte att det inte finns något sådant, det är precis tvärtom mot vad yrkesföreningarna säger till mig.
Och efter ett år var jag redo och var tvungen att erkänna det för mig själv: Du har varit på fel spår hittills.
Och denna känsla av maktlöshet - som du säkert också hade som läkare, att inte kunna försvara dig mot dessa väderkvarnar - är
något som många yrkesgrupper beskriver för oss vid den tiden.
Men de flesta följde strömmen.
Nu är frågan: Hur reagerade dina kollegor från den professionella världen på ditt engagemang, att du där
positionerade dig som en modig, jag skulle säga, dissident ?
Vilka erfarenheter har du gjort, både personligt och yrkesmässigt?
Så min vänskapskrets har förändrats helt.
Så jag kan inte säga att jag utsattes för något förtal, inte alls, när man träffas.
Jag är fortfarande med i yrkesföreningen.
Jag ägnar också en del av min tid åt att resa till kongresser.
Så de talar till mig på ett mycket vänligt sätt.
Jag får också positiv uppmuntran, även från dem som var anhängare.
Så egentligen neutral, eller till och med ganska positiv.
Men, hur ska jag säga det, det är ett personligt problem för mig att jag inte kan hantera någon som
vaccinerar hundratusentals människor mot deras vilja.
Det var därför jag drog mina egna slutsatser och drog mig tillbaka lite från mina tidigare
vänskaper, med ett öga som skrattade och ett öga som grät.
För det leende ögat beror på att jag träffade nya underbara människor.
Naturligtvis var de gamla vänskapsbanden värda något och det är synd att det var tvunget att gå så här långt.
Nåväl, fru Tagwerker, tack så mycket för dessa personliga och mycket intressanta insikter.
Och i den andra delen kommer vi säkert att få höra mycket mer om lösningarna då. Tack så mycket, ja.
Och vi börjar igen med fru Tagwerker.
Jag kan sedan be dem att komma tillbaka till mig.
Sedan går vi som sagt rakt in i händelsernas centrum, medias in res.
Från dina tidigare beskrivningar - Coronas mentala och hälsorelaterade problem och skadorna.
Hur, om alls, kan de botas, särskilt när det gäller den yngre generationen?
Det är en mycket intressant fråga.
Det beror förstås på hur djupgående den var.
Jag är helt övertygad om att mycket kan göras bra hos människor, förutsatt att ingen fysisk skada har uppstått.
För människan är en extremt flexibel varelse, annars skulle vi inte existera nu och vi
skulle inte existera någonstans i världen.
Så jag är mycket positiv till det.
Problemet som jag ser det är att vi långsamt måste röra oss bort från allt detta nu så att vi kan röra oss mot läkning.
Och ansvarstagande behövs nu.
Så var och en av oss, oavsett om det är en medieperson, politiker, läkare eller någon annan, bör ta
ansvar för oss själva och våra liv och för våra barns liv.
Vi var vana vid det ... Så vi växte upp i en välfärdsstat som nu har blivit en barnvaktsstat.
Och denna barnvaktsstat har nu faktiskt blivit en auktoritär stat.
Och nu är det upp till oss att sätta stopp för det.
Och jag är helt övertygad om att om vi lyckas med detta kommer vi att kunna kompensera för en hel del.
Och det är inte bara politiskt, sociopolitiskt eller socialt som vi måste ta ansvar.
Vi måste också ta ansvar för oss själva när det gäller hälsa - jag menar, jag är läkare, jag kommer att tala om hälsa igen.
Och jag är också praktiker, så jag är glad att kunna ge ett praktiskt exempel.
Det finns studier av 1 800 cancerpatienter i livets slutskede.
Och de föll ur konventionell medicin, så de var utan terapi - men övervann sedan sjukdomen och överlevde.
Sedan gick en läkare och undersökte de 1 800, intervjuade dem och försökte hitta de gemensamma nämnarna.
Och intressant nog var det bara två fysiska aspekter som förändrades på en och samma gång.
Och resten var mindset .
Och det viktigaste av allt: de har tagit ansvar för sig själva.
Och sedan kunde de till och med övervinna cancer.
Det betyder inte att alla kan göra det.
Naturligtvis måste var och en själv bestämma vilken väg man ska ta och vad man ska göra.
Men det var kontentan av det hela.
Så det är allt och allt.
Så man kan säga att vi har modet att läka oss själva, att hjälpa oss själva.
Ja, precis.
Det skulle naturligtvis vara mer av ett terapeutiskt tillvägagångssätt ur medicinsk synvinkel och
naturligtvis lite - låt oss säga - nästan ur en andlig synvinkel, verkligen en värdefull indikation.
Det gäller nog alla som är allvarligt sjuka, att den inre inställningen spelar störst roll.
Men det handlar naturligtvis också om det politiska ramverket.
Det är otroligt mycket som måste förändras politiskt.
Och först och främst bör en ordentlig omprövning och en verklig medvetenhet om problemet skapas.
Och det är där jag ser - eller hur ser du det - stora hinder.
Eller är intrycket bedrägligt?
Nej, det finns enorma hinder, men det tidigare ämnet spelar in i det.
Varje enskild person måste stå upp och säga: det är inte så här det fungerar.
Och det kommer inte att fungera på något annat sätt.
Tyvärr hör jag ofta samma sak i praktiken: man kan inte ändra på någonting.
Ja, du kan ändra på något!
Det är bara att se sig omkring bland dem som sitter här,
har redan förändrats.
Eller hur många som sitter här i publiken nu.
Det skulle inte ha varit möjligt för några år sedan.
Och även då, under coronaperioden, gick vissa människor till skolornas rektorer och sa:
"Vaccinationsbussen kommer, mitt barn kommer inte att gå dit.
Eller så bär mitt barn inte mask.
Och om fler och fler och fler och fler människor gör detta, då kan du mycket väl åstadkomma en förändring.
Om du följer detta nu som medicinsk yrkesutövare.
Jag är säker på att du också har lagt märke till alla de saker som nu har avslöjats med RKI-protokollen och alla de
narrativ som har fallit sönder sedan dess och så kallade konspirationsteorier har visat sig vara sanna.
Visst borde de som deltog då - ni nämnde rektorn, men naturligtvis också ett antal av era läkarkolleger, många av dem -
faktiskt tänka om, bortsett från att de alla borde skämmas.
Åtminstone något som liknar självkritik, att man också säger: Okej, vi gjorde ett misstag där, det får aldrig hända igen!
Jag kan inte säga något om Österrike, men jag har en känsla av att vi är långt ifrån det i Tyskland.
Och skulle inte det, återigen en fråga, vara den absolut nödvändiga förutsättningen för att
de effekter som ni just nämnde skulle uppstå?
Allt detta är sant, men individen måste också ha en inverkan.
Men i slutändan kommer det inte att fungera om den offentliga sfären av media och politik korsar och saboterar det.
Vad kan man göra för att bryta upp detta?
Ja, det var flera frågor i en, så att säga.
Så när det gäller mina kollegor, ja, det är svårt.
De befinner sig naturligtvis i en mycket, mycket svår situation.
Å ena sidan har de deltagit, kanske vaccinerat sig själva och sina familjer och många andra patienter, och
står därför under ett enormt, orimligt psykologiskt tryck.
Att erkänna det för sig själv och sedan gå ett steg längre och säga det offentligt:
Det var skitsnack, det jag gjorde eller det som hände överallt.
Det är en vansinnig summa.
Vissa människor gör det, och jag tycker att de är extremt modiga.
Många har alltid varit kritiska men inte vågat göra det.
Så det är vad de ibland säger till mig under bordet.
Och i en offentlig miljö är det naturligtvis något helt annat att uppträda på det sättet.
Men jag har en känsla av att det egentligen inte behövs så mycket mer.
Jag tycker bara att det verkar som om vem är snabbast just nu?
Är vi snabbare med vår upplysning eller är de andra snabbare med sina repressalier?
Och ju fler vi är, desto snabbare kommer mina kollegor kanske att våga gå i rätt riktning,
och kanske även rättsväsendet och andra medier.
Så det finns alltid något som bubblar upp i medierna, som sedan förtigs igen - även om det plockas upp mer och mer.
Men som jag sa, varenda en av oss räknas.
Visionen, om vi nu vill blicka framåt, är hur samhället, inklusive sjukvårdssystemet i det
här fallet - det går inte att skilja de två åt.
Hur tror ni att det kommer att se ut om fem år när det gäller självbestämmande?
Tror ni att ett helt annat självförtroende kommer att råda vid det laget?
Tror ni att denna utveckling kommer att vara, ska vi säga, gynnsam, eller är ni snarare pessimistisk?
Ja, jag är helt optimistisk.
Det är en sådan hype och en sådan positiv våg.
Jag är helt övertygad om att vi kommer att befinna oss i en helt annan position om fem år och - hur ska jag uttrycka
det - jag tror att vi kommer att vara ännu bättre än tidigare.
För vi är alla medvetna om vad som faktiskt har hänt, vad som kanske till och med har hänt
under de senaste decennierna och århundradena.
Så jag tror att om vi segrar kommer vi att ha mycket större frihet än vi någonsin har haft.
Det är vad jag tror.
Det här handlar också om frihet från rädsla.
Ni talar också om rädslans politik, som måste få ett slut.
Detta är vad de tidigare talarna också har diskuterat.
Jag skulle också vilja säga att denna krispolitik förmodligen också måste brytas så att en annan
medvetenhet om självbestämmande kan återinföras här - antar jag.
Det finns fortfarande aspekter som påverkar dig i ditt arbete.
Vi har inte tagit upp det idag.
Jag skulle vilja gå in på detta kortfattat.
Du talade också om mikrobiomet tidigare.
Det spelar förmodligen också en roll i samband med näring, med naturligt jordbruk, allt.
Är det något annat du vill säga?
Jag tror att många i publiken också är intresserade.
Ja, naturligtvis, det är också i samband med de påtvingade alternativa terapier som jag var tvungen att hitta för mina barn -
jag fick reda på dem - i förhållande till deras mottaglighet för infektioner eller dessa extrema rädslor som de hade utvecklat.
Och sedan började jag leta. Vad mer är inblandat?
Och sedan stötte jag naturligtvis på enorma näringsbrister.
Detta gäller även för mycket välnärda, ekologiskt födda barn.
Och sedan började jag med mikrobiomanalyser.
Jag insåg att upp till fyra månaders ålder utan risk, är mikrobiomförhållandena katastrofala.
Så vi blir också trakasserade här på den här nivån, skulle jag vilja säga.
Och det finns ett trängande behov av att gå i en annan riktning.
Och det är redan på gång.
Så det finns de solidaritetsbaserade jordbrukssamhällena som redan bedriver ett mycket,
mycket positivt och hälsosamt jordbruk för oss igen.
De måste få så mycket stöd som möjligt.
Och föroreningarna måste tas bort från miljön, jag menar CO2 - vi vet alla att detta är en
fruktansvärd hype som inte har någon betydelse alls.
Men de viktiga frågorna måste tas upp:
Glyfosat, det förargliga ämnet;
Vetet med det högodlade glutenet, som förstör vårt mikrobiom.
Andra föroreningar, arsenik och så vidare och så vidare.
Så dessa frågor måste hanteras så att detta inte längre belastar oss och våra barn.
Jag ser nu dessa bördor hos de yngsta barnen.
Det finns substanser som marknadsförs i samband med vaccination, lite som inom alternativsektorn.
Eliminering av spikproteiner från organismen - bland annat - lovar att vara fallet.
Vad tycker du personligen om detta?
Till exempel något som nattokinas och liknande saker.
Det här är bra verktyg.
Problemet är att det modifierade budbärar-RNA:t kan inkorporeras i genomet och att få ut det därifrån?
Jag tänker, ja, en idé kommer alltid upp igen.
Men om detta kommer att vara överkomligt för alla återstår att se.
I princip kan själva spikarna tas bort.
Jag är övertygad om att det går att förbättra situationen.
Man kan få människor att läka sig själva igen, med mycket, mycket tålamod.
Men problemet är, och detta är naturligtvis nästa problem, att de som är allvarligt vaccinskadade eller också Covid-19-skadade,
lång-Covid, vad som helst, börjar få slut på pengar.
Precis som många andra har slut på pengar.
Och jag ser det relativt ofta.
Jag har ibland specialfall i min praktik som inte längre har råd med terapierna.
Och sedan konfronteras de med experter som ger dem falska rapporter.
Så det är alltid fallet!
De förklaras alltså inte berättigade till pension eller invalidiserade, trots att de är i uselt skick.
De erkänner inte de upptäckter som görs eftersom de säger: Detta erkänns inte av den konventionella medicinen.
Så de erkänner inte att man kan detektera spikprotein.
De känner inte igen att personen har immunbrist , dvs. hiv/aids eller något liknande.
Det är en katastrof det som händer just nu.
Men ja, du måste fortsätta med det och vi kommer alla att fortsätta med det.
Kan man säga att i princip - eftersom du nämnde det tidigare - kännetecknas livsmedelsindustrin, dvs.
industriell livsmedelsproduktion, av liknande strukturer och lobbying som läkemedelsindustrin.
Att de två faktiskt är oskiljaktiga idag?
Absolut, jag håller med, helt och hållet.
Och det betyder, om man återigen ser det i perspektiv - nyckelord Vision 2030 - att det förmodligen är nödvändigt för
samhällets överlevnad att bryta upp dessa strukturer och bekämpa den lobbyism som är inblandad, eller hur?
Absolut.
Skulle du hålla med om det, ja?
Ja, just det.
Jag tror att det är precis det ämnet du har att göra med.
Och jag tror att många tittare också är intresserade av detta, vilket jag redan har hört från samtal. Jag menar, många människor
är desperata eftersom de känner sig så maktlösa inför dessa karteller , inför denna
industri, som blir allt mäktigare på alla områden.
Så att vid någon tidpunkt kan något som vaccinationer också ske helt ofrivilligt och omedvetet via kosten.
Det behöver inte handla om flygande insekter eller liknande.
Men att du i princip får i dig det du inte borde få i dig praktiskt taget ofrivilligt genom din kost.
Det är därför det finns en parallell med obligatoriska vaccinationer och så vidare.
Och därmed återigen ett brott mot denna princip om självbestämmande.
Naturligtvis är det förmodligen den viktigaste förutsättningen av alla, att det finns mer öppenhet i
framtiden och att dessa organisationer också bryts upp.
Absolut, ja.
Så långt har vi redan kommit, eller hur?
Tja, vårt mikrobiom är redan
... Så vi har faktiskt nått den punkt där vi bara kan överleva hälsosamt med tillförsel av
näringsämnen och riktigt aktiv tarmbehandling.
Och vi måste verkligen sätta stopp för detta.
Så vi behöver definitivt hälsosam, näringsrik mat igen.
Och vi måste bli av med dessa föroreningar.
Med andra ord, de rätta föroreningarna som förorenar oss och våra barn.
Och det måste folk inse.
Så jag berättar precis de här historierna för alla som kommer till mig med sitt barn som har fått sin 100:e infektion.
Annars berättar jag om chemtrails också, eller hur?
För jag vill att folk ska inse det.
Och ju fler människor, desto fler är vi.
Så ju fler människor vet om det. Och de andra är få, eliten.
Och det måste vi också inse.
Ja, bra. Så jag tror att vi definitivt har hört, låt oss säga i beskrivningen, en försiktig optimism om att saker och
ting kommer att förändras och förhoppningsvis förbättras -
- om vi fortsätter och fortsätter att utbilda människor och varje individ gör sitt eget bidrag.
I vilket fall som helst, tack så mycket för era kommentarer.
Och vi ses senare i paneldiskussionen, ja.
Kära tittare, ytterligare bidrag från detta evenemang i Dornbirn kan redan ses på HOCH2.TV.
Länkarna hittar du under detta program.
Vi vill ta tillfället i akt att tacka HOCH2.TV för ett utmärkt samarbete.