Ano, dnes bych vám rád představil muže, který objevil lososa jako symbol svého života.
Losos nezná hranice, nezná překážky a žije ve slané i sladké vodě.
Rád plave proti proudu.
Tento člověk je také přesvědčen, že se vyplatí myslet a žít nestandardně a v tomto smyslu vždy očekávat neočekávané.
S potěšením vítám Markuse Böniga. Vítejte na Kla.TV.
Moin Moin a Bonjour. Právě sedím v kavárně tady v Paříži.
To také trochu vysvětluje šum v pozadí. Za to se omlouvám.
Ale když takto cestujete, nemůžete si vždycky zařídit dokonalé hlukové podmínky.
Pane Bönigu, vystudoval jste obchodní administrativu, pracoval jste v globálních korporacích a pak jste ve
svých 30 letech obrátil svůj profesní život zcela naruby.
Rozhodli jste se dát svůj talent do služeb sociálních problémů a sociálních úkolů.
Rádi plavete proti proudu.
Byli jste si od začátku vědomi toho, že se někdy setkáte se silnou opozicí?
Upřímně řečeno, ne. Samozřejmě nebylo jasné, kam to všechno povede.
Jednoduše jsem si uvědomil, že nechci dělat normální kariéru, vydělávat peníze a na konci života dělat něco smysluplného.
Hledal jsem způsob, jak tyto dvě věci zkombinovat.
A to pro mě byla prostě velká inspirace: Profesor Yunus, který vynalezl mikroúvěr.
Byl to spouštěč, který mě přiměl hodit všechno přes palubu, protože si myslím, že myšlenka využití
komerčních prostředků k řešení sociálních problémů je skvělá.
Ne o darech, ale o skutečném ekonomickém myšlení. A právě to je důležité.
Ekonomickým řešením myslím to, co předvedl profesor Yunus a co mě tolik inspirovalo.
V Indii ženy nedostávají půjčky, vesnice trpí přemrštěnou úrokovou sazbou, která dosahuje 40 a 50
procent, a vy se jednoduše ocitáte v začarovaném kruhu.
A tento profesor vymyslel takzvané mikropůjčky.
Malé částky určené ženám na zlepšení sociální situace.
Založil tedy banku. Půjčuje peníze.
Především cestuje ekonomicky, ale to dělá tak, že záměrně porušuje pravidla hry. A to vše mění společensky.
Tuto logiku lze aplikovat i na období koronavirů.
Existoval sociální problém, že jste museli být testováni, abyste mohli jít do práce, do školy nebo na univerzitu.
A nyní je třeba najít řešení. Nemůže spadnout z nebe. Musí být nějak financováno.
A právě zde přichází na řadu sociální podnikatel, který vymyslí řešení, dá dohromady tým a zorganizuje
ho. A jednoduše se chová ekonomicky a pak ho nabízí.
Zde je test, který také stojí peníze. Ale řeší sociální problém. A za velmi málo peněz.
Stejně jako mikropůjčky si samozřejmě účtují úroky, ale pak třeba šest procent, a ne 50.
Podobně tomu bylo i v případě testu Corona. Tehdy byly k dispozici za 1,99 eura a ne za kdoví kolik.
A nakonec je to stejná mechanika.
Dobře. Jak se vypořádáváte s těmito samozvanými ověřovateli faktů, například s Volksverpetzerem, kteří vás prostě bez
komentáře zařadí do pravdoláskového kouta a snaží se je zdiskreditovat manýristickými argumenty jako laterální myslitelé?
Už mě netrápí, protože jsem už dlouho zocelený bojem.
Ze společnosti Cisco jsem odešel před 15 lety a nejprve jsem 10 let pracoval s lékárníky ve zdravotnictví.
A velmi si stěžují a na všechno reptají.
A v tomto ohledu jsem si už dávno prošel zkouškou ohněm, a proto jsem byl dobře připraven na korunní období se
všemi, kteří si k vám pak razí cestu a samozřejmě vás okamžitě znemožní a snaží se vás společensky zabít.
Nějak to ze mě padá. Vůbec mi to nevadí.
Naopak je pro mě oceněním, když hráči jako Psiram a t-online a Tagesschau dělají investigativní práci.
Kdyby to neudělali, to, co jsem dělal, by bylo neúčinné.
Dobře. Ano, během období koruny jste zažili mnoho odporu, jak jste právě krátce zmínil.
Především proto, že jste tehdy nabídli alternativy ke stacionárním koronovým testům.
A samozřejmě jste byli obviněni, že jste z pandemie profitovali. Jak se na to díváte z dnešního pohledu?
Mohu jen říci, že jsme měli bojovat mnohem tvrději, rychleji a více.
Je neuvěřitelné, co jsme tak dlouho snášeli. Přesto jsme toho hodně dokázali.
Podařilo se nám dokončit několik milionů testovacích certifikátů.
Podařilo se nám pomoci stovkám tisíc uživatelů.
A já mohu jen říci, že jsme udělali přesně to, co bylo správné. A riziko se nám vyplatilo.
To už jsem zmínil v předběžné diskusi. Bylo na mě podáno 341 trestních oznámení.
To vám může zneklidnit spánek.
A v žádném případě neproběhlo soudní jednání.
Nakonec je všechny odstrčili dobří právníci.
Takže tady jste opravdu museli mít odvahu v pravém slova smyslu a jít do toho, aniž byste věděli, jak to dopadne.
Někteří lidé se probudili ve vězení. Měl jsem štěstí, že jsem toho byl ušetřen.
Už jste to zmínil.
t-online také kdysi tak pěkně roztrhal své aktivity s "člověk se změní zcela dutý" nebo "zcela volný".
A pak t-online napsal: "Bönig na videu otevřeně říká, že ústředí bylo přemístěno do zahraničí,
aby bylo pro trestní orgány obtížnější ho stíhat."
t-online se pak ptá: "Ale proč toho chce dosáhnout, když podle svých vlastních prohlášení nedělá nic nezákonného?"
A pak jste odpověděl: "Ukázalo se, že politicky motivované soudnictví může být velmi kreativní." To je pravda.
Můžete toto tvrzení trochu konkretizovat?
Rozhodně. Nakonec nejde o to, jestli jste něco udělali špatně, ale o to, abyste něco našli. I když jde o daňové zákony.
Al Capone nebyl odsouzen za vraždy, ale za daňové úniky.
A to je přesně to nebezpečí. Doktor udělá něco dobrého a probudí se ve vězení, to se mi mohlo stát stejně snadno.
Rozdíl je možná v tom, že jsme opravdu pečlivě dbali na to, aby věci byly super čisté, i když se nacházely v šedé zóně.
Nikdy jsme tedy netvrdili nic, co by nebyla pravda.
Opravdu jsme nemilosrdně říkali pravdu.
Uvedli jsme například, že nelze vyloučit, že můžete mít alergickou reakci na některou
složku injekce corona. Něco takového můžete říci.
Na druhou stranu to nemusí zapůsobit, ale není to důvod k soudnímu řízení.
A to je možná opravdu směr, kterým jsme se vždycky ubírali, že to, co můžeme udělat, není zranitelné.
A my víme, že se o to stejně pokusí.
A vzorem pro mě byly jednoduše holandské organizace, které v období koronaviru zrušily
naše účty a měly velmi zajímavou strukturu.
Nadace kombinovaná se společností s ručením omezeným, takže nadace je ve skutečnosti jednatelem společnosti s ručením
omezeným. Něco takového existuje skutečně pouze v Holandsku.
Prostě jsem se od těch zlých naučil, jak to dělají, a postavil jsem si přesně takovou konstrukci.
A pak je trochu obtížnější někoho žalovat v Holandsku než v Německu. To se stává mnohem méně často. A to byl přesně ten cíl.
Dobře. Ano, a já říkám, že jsme začali korunou, ale kromě toho se zabýváte mnoha a mnoha dalšími tématy.
Takže když se podíváte na webové stránky Kanceláře svobody, uvidíte témata jako "Corona reparation", "property
tax express", "war service blocker". "blokátory příspěvků" a tak dále, "blokátory očkování proti spalničkám".
Co je ještě k dispozici? Co ještě Markus Bönig nečekal?
Zajímavé je, že jsme si uvědomili, že veškerá svévole ze strany státu je nakonec právní povahy.
Jinými slovy, pokud se chceme bránit, potřebujeme jakousi masovou zbraň na legální úrovni, aby se tisíce, desetitisíce,
statisíce lidí mohly bránit, aniž by potřebovaly právníka.
Kdybych to měl už v éře Corony, abych tak řekl! Mohli jsme se proti tomu bránit po statisících!
A to je přesně náš přístup. Pracujeme na všem, kde stát svévolně zasahuje do práv občanů, a řešíme to automatizovaným
webem, funkcemi chatu, umělou inteligencí, vším, co je možné.
A my jsme nyní vytvořili nová řešení, která vždy dělají totéž:
Umožňují občanům bránit se proti svévoli státu velmi jednoduchými prostředky, jako je poslání balíčku od Amazonu zpět.
Jednoduše řečeno, to je to, co děláme.
A to nyní děláme ve všech možných oblastech.
Konkrétně se zabýváme daní z nemovitostí, která je protiústavní. "Daň z nemovitosti expres".
Vytvořili jsme řešení pro zastavení vysílání příspěvků, "stopku příspěvků", "blokátor válečných
služeb", pro vytvoření námitek svědomí s podporou AI.
Takže je to skvělá věc, jak otočit "zrušení parkovacích lístků" a tuto mizernou dopravní výchovu, abych tak řekl.
Je neuvěřitelné, že jsme v ringu šéfem a neustále nás někdo šikanuje a máme pocit, že v
autě neustále děláme chybu. To není nutné.
A vytváříme mnoho dalších řešení tohoto typu.
Určitě jich máme v zásobě dalších deset, které čekají na postavení.
Dobře. V předběžné diskusi jste krátce zmínil, že digitální plenární zasedání bude zahájeno brzy, tj.
3. září tohoto roku, pokud jsem to správně pochopil.
Co od toho mohou lidé očekávat?
To, co jsem právě řekl, jsou konkrétní, praktická řešení, že je vždy velmi důležité, abychom
si jen obecně nestěžovali, ale skutečně konali.
A to jsou vždy jen malá řešení. Máme zásadní problém.
Máme demokracii, která se tak jen jmenuje a prakticky nechává občana v koutě jako malé
dítě. Já tomu říkám infantilní demokracie.
A chceme směřovat k suverénní demokracii. A to vyžaduje technologie.
Existují již dlouho. A my jsme je nyní spojili a sestavili.
Aplikace demokracie s přáteli demokracie, aby jednoduše dělali přesně to, co bychom všichni
chtěli, aby se nás přímo ptali a přímo rozhodovali.
A my jsme si vzali příklad z Vikingů, když se konala schůze rady germánských kmenů a
Vikingů. Všichni se prostě sejdou na jednom místě.
S 84 miliony je to trochu obtížné. A proto to děláme digitálně.
A tomu se říká digitální plenární zasedání.
Jednou na jednom místě. Hlasování každý měsíc.
Žádná petice, žádný průzkum, nic takového.
Místo toho se sejde sám šéf. Všichni zúčastnění se sejdou, rozhodnou a informují politiky. Formou rozhodnutí občanů.
To se nyní blíží. Bude založena 3. září.
A vedle Spolkového sněmu a Spolkové rady bude v budoucnu existovat digitální plenární shromáždění,
které prostě existuje a zůstane institucí občanů.
Dobře.
Existuje další Bönigův projekt. Velvyslanci svobody.
Ve svém zpravodaji píšete: "Síť velvyslanců svobody je mnohem víc než jen distribuční struktura.
Budujeme systém veřejné komunikace bez cenzury.
Struktura, která nám umožní přinést každé důležité sdělení přímo do domácností, bez filtrů, bez strážců, bez rámování."
Chtěl byste k tomu říci pár slov?
Rozhodně. To je největší překážka. Jsme cenzurováni.
Nejsme na cestě do takového světa, ale už jsme tam dávno dorazili.
Jsme zpomaleni, pokud jde o dojezd a podobně.
A proto se musíme dostat přímo k lidem domů bez cenzury. V Německu je to 41 milionů lidí.
K tomu potřebujeme přesně 8 200 lidí, kteří roznesou 5 000 letáků do každé poštovní schránky.
To stačí k oslovení celé populace.
A to potřebujeme jak v demokratických otázkách, tj. na našem měsíčním digitálním plenárním
zasedání, tak v řešeních, která jsme vytvořili.
A proto máme ambasadora svobody, který se u nás zaregistruje, zajistí si svou oblast s poštovním směrovacím
číslem a vydělá peníze díky všem těmto právním řešením.
Konkrétně mu jako poděkování patří 10 procent příjmů, které v jeho poštovním směrovacím čísle vygenerujeme.
A tak lze ekonomické věci kombinovat s dobrovolnými.
A to je možná také spojitost se sociálním podnikáním, že se nespoléháte na to, že to lidé dělají jen proto, že jsou tak hodní,
ale že z toho mají individuální prospěch a výhodu pro sebe, což je zcela legitimní. To je to, co nás lidi dělá takovými.
A zároveň z toho vzejdou dobré věci.
Proto je tento velvyslanec svobody tak důležitý. A je k dispozici pro všechna naše řešení.
A to i pro přátele demokracie.
Mohou to být stejní lidé. Mohou to být i jiní lidé.
Každý, kdo chce něco udělat, se musí zaregistrovat na jedné ze dvou webových stránek freiheitskanzlei.de
nebo freundederdemokratie.org. A aby se na tom podílel.
A pak si prosím přestaňte stěžovat a pokračujte v práci.
No, já říkám, že nefiltrované zprávy by se měly dostat k lidem.
Bohužel naše masmédia jsou v současnosti pravým opakem, protože mají tendenci se prezentovat
jako propagandistické stroje nebo rádoby vládci.
Které skupiny a lidé podle vás řídí dnešní mediální prostředí?
Není jich tolik. Řekl bych, že je jich deset.
Pokud je máte v hrsti, máte v hrsti i veřejné mínění. Samozřejmě veřejnoprávní vysílání.
Tagesschau je stále velmi důležitý.
Ale jsou to také tradiční mediální skupiny: Springer, Bauer a podobně.
Těchto lidí je velmi málo. A to není nic nového.
Chytrým lidem bylo už v 60. letech jasné, že myšlenka svobodného tisku je iluzí. Vždycky byla.
Jedná se o společnosti zaměřené na zisk, které samozřejmě nejsou neutrální.
Pokud chceme něco neutrálního, potřebujeme jiné způsoby.
Rozhodně potřebujeme rozmanitost, alternativní média, která nejsou pod kontrolou korporací.
A tak možná vznikne vyvážené informační prostředí.
Proto je tak důležité, co děláte vy a mnoho dalších alternativních médií, která byla
založena. Skvělé, to je přesně to, co je potřeba.
A nemůžeme doufat, že velké korporace někdy dostanou rozum a budou jednat v zájmu občanů.
Jednají v zájmu svých reklamních klientů a mocných, kteří jim dávají peníze.
Poslední otázka, pane Bönigu.
O své víře otevřeně hovoříte i na své domovské stránce.
Jako dítě zbožného pastora jsi nejprve odložil svou víru na vedlejší kolej, jak píšeš.
A pak jste v důsledku dvou autonehod došli k závěru, že byste si v budoucnu měli svůj život uspořádat vědoměji s Bohem.
Je to také trochu hnacím motorem projektů, které dnes řešíte, pro svobodnou a humánnější společnost?
Určitě. To je pozadí.
To je obraz člověka. A můj pohled na člověka je velmi jednoduchý.
Jsme stvořeni k obrazu Božímu. Jsme stvořeni se svobodnou vůlí. A to je něco velmi zvláštního.
A to znamená, že se můžeme svobodně rozhodovat pro dobré i špatné věci.
A právě o dobrovolnosti pan Lauterbach na závěr hovořil.
Nakonec se každý rozhodne dobrovolně. To si musí každý uvědomit.
Nejsme obětí ničeho, co nás sem směřuje.
Můžeme se vědomě rozhodnout, co chceme nebo nechceme. Tak nás stvořil Bůh.
A ty dvě autonehody, které jsem tehdy měl, pro mě byly opravdu budíčkem, který mi jednoduše
řekl, že všechny dobré věci přicházejí ve třech.
Měl jsi už dvě těžké autonehody a vyvázl jsi bez škrábnutí.
Víte, kde visí kladivo. Takže to nepřehánějte, nepokoušejte své štěstí příliš silně.
A to byly spouštěče, když mi bylo 19 let.
A pak jsem zůstal pevný po zbytek života.
A to samozřejmě také pomáhá projít takovým korunním obdobím v takové pohodě, protože si prostě
řeknete, že nakonec to všechno musí jít přes Boha.
A jestli mě tady někdo chce chytit, protože jsem bojoval za svobodu, tak ano, tak to je.
Takže když do toho vložíte všechny své naděje, opravdu se uvolníte. A přesně tak se cítím.
Všechny tyto útoky mohu absolvovat tak hluboce uvolněně.
Jsem si plně vědom toho, že někteří lidé zuří a mají pěnu u úst, protože to, co děláme, je hrozné.
Před správními soudy jsme řešili 70 000 stížností na programy a 30 000 soudních případů týkajících se licenčních poplatků.
Zachránili jsme statisíce lidí před injekčními stříkačkami.
Takže je to opravdu špatné, když chcete pravý opak.
A Tagesschau se podle toho zachovala.
Investigativní novináři se ke mně propracovali pětkrát, doslova pěnili u úst a snažili se mě rozebrat. Jsem hluboce uvolněný.
Můj právník právě řekl, že jste jeden z mála, kde je jakákoli forma hlášení kladivem.
Ať už vás rozcupují, nebo pochválí, všechno to pomáhá.
Dobře.
Pane Bönigu, děkuji vám za zajímavý rozhovor.
Přeji vám, vaší rodině a všem vašim příznivcům hodně síly a odvahy ve všech věcech, které děláte.
A myslím, že je důležité, abychom na tomto světě byli společně prostě světlem.
Přesně jak jste již zmínil: Jak jste již uvedli, my děláme světlo z temnoty.
Moc vám děkuji. Přeji vám vše nejlepší.
Děkuji.