Da, danes bi vam rad predstavil moškega, ki je odkril lososa kot simbol svojega življenja.
Losos ne pozna meja, ne pozna ovir in živi tako v slani kot v sladki vodi.
Rad plava proti toku.
Prepričan je tudi, da je vredno razmišljati in živeti izven okvirov in v tem smislu vedno pričakovati nepričakovano.
Z veseljem pozdravljam Markusa Böniga. Dobrodošli na Kla.TV.
Moin Moin in Bonjour. Trenutno sedim v kavarni v Parizu.
To nekoliko pojasnjuje tudi šum v ozadju. Za to se opravičujem.
Toda na takšnih potovanjih ne morete vedno poskrbeti za popolne pogoje za hrup.
Gospod Bönig, študirali ste poslovno administracijo, delali v globalnih korporacijah, nato pa ste sredi tridesetih
let svoje poklicno življenje popolnoma obrnili na glavo.
Odločili ste se, da boste svoje talente uporabili za reševanje družbenih problemov in nalog.
Radi plavate proti toku.
Ali ste se že od začetka zavedali, da boste pri teh projektih včasih naleteli na močno nasprotovanje?
Iskreno, ne. Seveda ni bilo jasno, kam bo vse skupaj pripeljalo.
Preprosto sem spoznal, da ne želim delati običajne kariere, služiti denarja in na koncu življenja početi nekaj smiselnega.
Iskal sem način, kako združiti oboje.
In to je bil zame velik navdih: Yunus, ki je izumil mikrokredite.
To je bil povod, da sem vse vrgel čez krov, saj se mi zdi zamisel o uporabi komercialnih sredstev
za reševanje družbenih problemov tako čudovita.
Ne gre za donacije, temveč za resnično ekonomsko razmišljanje. In prav to je pomembno.
Z ekonomsko rešitvijo mislim na to, kar je pokazal profesor Yunus in kar me je tako navdušilo.
V Indiji ženske ne dobijo posojil, vasi trpijo zaradi previsokih obrestnih mer s 40- in 50-odstotnimi
obrestnimi merami in preprosto obtičijo v začaranem krogu.
Ta profesor je izumil tako imenovana mikroposojila.
Majhni zneski, namenjeni ženskam, za izboljšanje socialnega položaja.
Zato je ustanovil banko. Posodil je denar.
Najprej potuje ekonomsko, vendar to počne tako, da namerno krši pravila igre. In to spremeni vse družbeno.
To logiko lahko uporabimo tudi za obdobje koronavirusov.
Družbeni problem je bil, da je bilo treba opraviti testiranje, da si lahko šel na delo, v šolo ali na univerzo.
Zdaj je treba najti rešitev. Ne more pa kar tako padati z neba. Treba jo je nekako financirati.
Tu nastopi socialni podjetnik, ki predlaga rešitev, zbere ekipo in jo organizira. In
preprosto deluje ekonomsko ter jo nato ponudi.
Tukaj je test, ki prav tako stane denar. Vendar rešuje socialni problem. In to za zelo malo denarja.
Tako kot se za mikroposojila seveda zaračunavajo obresti, vendar morda šestodstotne in ne 50-odstotne.
Podobno je bilo tudi pri preskusu s korono. Takrat so bili na voljo za 1,99 EUR in ne več za kdo ve koliko.
Na koncu gre za isto mehaniko.
Ok. Kako se spopadate s temi samooklicanimi preverjevalci dejstev, na primer Volksverpetzer, ki vas preprosto brez
komentarja postavijo v desničarski kot in jih skušajo diskreditirati z
manierističnimi argumenti, kot so lateralni misleci?
Ne motijo me več, ker sem že dolgo časa utrjen v boju.
Cisco sem zapustil pred 15 leti in najprej 10 let delal s farmacevti v zdravstvenem sektorju.
Zelo se pritožujejo in tarnajo zaradi vsega.
V tem pogledu sem že zdavnaj doživel preizkušnjo z ognjem in bil zato dobro pripravljen na obdobje korone z vsemi
tistimi, ki potem delajo na tebi in te seveda takoj onemogočijo in te poskušajo socialno ubiti.
Nekako se mi odstira. Sploh me ne moti.
Nasprotno, zame je pohvalno, če akterji, kot so Psiram ter t-online in Tagesschau, opravljajo preiskovalno delo.
Če tega ne bi storili, bi bilo moje početje neučinkovito.
Ok. Da, v obdobju korone ste doživeli veliko nasprotovanja, kot ste pravkar na kratko omenili.
Predvsem zato, ker ste ponudili alternativo takratnim stacionarnim testom korone.
In seveda so vas obtožili, da ste se okoristili s pandemijo. Kako gledate na to z današnje perspektive?
Lahko rečem le, da bi se morali boriti veliko močneje, hitreje in bolj.
Neverjetno je, s čim smo se tako dolgo sprijaznili. Kljub temu smo veliko dosegli.
Izdelali smo več milijonov potrdil o preskusih.
Pomagali smo že več sto tisoč uporabnikom.
Lahko rečem le, da smo ravnali prav. In tveganje se je dobro obneslo.
To sem omenil že v predhodni razpravi. Zoper mene je bilo vloženih 341 kazenskih ovadb.
Zaradi tega lahko spite nekoliko nemirno.
In v nobenem primeru ni bila izvedena sodna obravnava.
Na koncu so jih vse odgnali dobri odvetniki.
Zato si moral imeti pogum v pravem pomenu besede in iti skozi, ne da bi vedel, kako se bo končalo.
Nekateri so se zbudili v zaporu. Imel sem srečo, da mi je bilo to prihranjeno.
To ste že omenili.
t-online je tudi nekoč tako lepo raztrgal vaše dejavnosti z "človek postane popolnoma prazen" ali "popolnoma svoboden".
Nato je t-online zapisal: "Bönig v videoposnetku odkrito pravi, da so sedež preselili v
tujino, da bi ga kazenski organi težje preganjali.
t-online nato sprašuje: "Toda zakaj želi to doseči, če po lastnih izjavah ne počne ničesar nezakonitega?"
In potem ste odgovorili: "Pokazalo se je, da je politično motivirano sodstvo lahko zelo ustvarjalno."
Ali lahko to trditev nekoliko bolj konkretizirate?
Vsekakor. Na koncu ne gre za to, ali ste naredili kaj narobe, temveč za to, da nekaj najdete. Tudi če gre za davčno zakonodajo.
Al Capone ni bil obsojen zaradi umorov, temveč zaradi utaje davkov.
In prav v tem je nevarnost. Zdravnik naredi nekaj dobrega in se zbudi v zaporu, to bi se lahko zgodilo tudi meni.
Razlika je morda v tem, da smo bili zelo natančni pri zagotavljanju, da so stvari
zelo čiste, tudi če so bile v sivem območju.
Zato nikoli nismo trdili ničesar, kar ni res.
Resnično smo neusmiljeno govorili resnico.
Povedali smo na primer, da ni mogoče izključiti, da imate lahko alergijsko reakcijo na
sestavino v injekciji corona. Lahko rečete kaj takega.
To morda ne bo navdušilo druge stranke, vendar to ni podlaga za sodni postopek.
In morda je to res smer, v katero smo se vedno usmerjali, da to, kar lahko storimo, ni ranljivo.
Vemo, da bo vseeno poskušano.
Model zame so bile preprosto nizozemske organizacije, ki so v obdobju koronavirusov preklicale
naše račune in so imele zelo zanimivo strukturo.
Fundacija v kombinaciji z družbo z omejeno odgovornostjo, tako da je fundacija dejansko direktor družbe z omejeno
odgovornostjo. Nekaj takega obstaja samo na Nizozemskem.
To sem se preprosto naučil od slabih fantov, kako to počnejo, in zgradil konstrukcijo, ki je bila prav takšna.
Poleg tega je na Nizozemskem nekoliko težje tožiti nekoga kot v Nemčiji. To se zgodi veliko redkeje. In prav to je bil cilj.
Ok. Da, in pravim, da smo začeli s korono, vendar se poleg tega ukvarjate z mnogimi, mnogimi drugimi temami.
Če obiščete spletno stran Svobodne pisarne, boste videli teme, kot so "odškodnina za Corono", "ekspresni davek na
nepremičnine", "blokada vojne službe". "blokatorji prispevkov" in tako naprej, "blokatorji cepljenja proti ošpicam".
Kaj je še na voljo? Kaj je še nepričakovanega od Markusa Böniga?
Zanimivo je, da smo spoznali, da je vsa samovolja države na koncu pravne narave.
Z drugimi besedami, če se želimo braniti, potrebujemo nekakšno množično orožje na pravni ravni, da se lahko tisoči,
desettisoči, stotisoči branijo, ne da bi potrebovali odvetnika.
Če bi to imel že v času Corone, da tako rečem! Lahko bi se pred njo branili na stotisoče ljudi!
In prav to je naš pristop. Ukvarjamo se z vsem, kjer država samovoljno posega v pravice državljanov, in to
rešujemo z avtomatizirano spletno stranjo, s funkcijami klepeta, z umetno inteligenco, z vsem, kar je mogoče.
Zdaj smo ustvarili nove rešitve, ki vedno počnejo isto stvar:
Državljanom omogočajo, da se branijo pred samovoljno državo z zelo preprostimi sredstvi, tako
preprostimi, kot je pošiljanje Amazonove pošiljke nazaj.
Preprosto povedano, to je naše delo.
To zdaj počnemo na vseh možnih področjih.
Posebej se ukvarjamo z davkom na nepremičnine, ki je protiustaven. "Davek na nepremičnine".
Izdelali smo rešitev za ustavitev oddajanja prispevkov, "zaustavitev prispevkov", "blokator vojne službe", za
izgradnjo ugovorov vesti s podporo umetne inteligence.
Zato je zelo dobro, da se "razveljavljanje parkirnih kazni" in ta mizerna prometna vzgoja tako rekoč obrneta na glavo.
Neverjetno je, da smo v ringu šef, da nas nenehno šikanirajo in da imamo občutek, da v
avtomobilu nenehno delamo napake. To ni potrebno.
Izdelujemo še več tovrstnih rešitev.
Vsekakor jih imamo še deset, ki čakajo na izdelavo.
Ok. V predhodni razpravi ste na kratko omenili, da se bo digitalno plenarno zasedanje začelo
kmalu, tj. 3. septembra letos, če sem prav razumel.
Kaj lahko ljudje pričakujejo od tega?
Kar sem pravkar povedal, so konkretne, praktične rešitve, da je vedno zelo pomembno, da se ne
pritožujemo le na splošno, ampak da dejansko ukrepamo.
In to so vedno le majhne rešitve. Imamo temeljni problem.
Imamo demokracijo, ki se tako le imenuje, državljana pa praktično pušča v kotu kot majhnega
otroka. Jaz ji pravim infantilna demokracija.
Želimo se približati suvereni demokraciji. Za to pa je potrebna tehnologija.
Obstajajo že dolgo časa. Zdaj smo jih združili in sestavili.
Aplikacija Demokracija s prijatelji demokracije, da bi preprosto naredili točno to, kar bi si vsi želeli, da bi
nas neposredno vprašali in o čemer bi neposredno odločali.
Pri tem smo se zgledovali po Vikingih, ki so organizirali srečanje . Vsi se zberejo na enem mestu.
To je pri 84 milijonih nekoliko težko. Zato to počnemo digitalno.
To se imenuje digitalno plenarno zasedanje.
Enkrat na enem mestu. Glasovanje vsak mesec.
Nobene peticije, nobene ankete ali česa podobnega.
Namesto tega se sestane sam šef. Vsi vpleteni se sestanejo, odločijo in obvestijo politike. V obliki odločitve državljanov.
To se bo zgodilo zdaj. Ustanovljena bo 3. septembra.
Poleg Bundestaga in Bundesrata pa bo v prihodnosti obstajala tudi digitalna plenarna skupščina, ki
preprosto obstaja in bo ostala institucija državljanov.
Ok.
Obstaja še en projekt Bönig. Ambasadorji svobode.
V svojem glasilu ste zapisali: "Mreža ambasadorjev svobode je veliko več kot le distribucijska struktura.
Gradimo sistem za javno komunikacijo brez cenzure.
Struktura, ki nam omogoča, da vsako pomembno sporočilo posredujemo neposredno gospodinjstvom,
brez filtrov, brez vratarjev, brez uokvirjanja."
Ali želite o tem povedati nekaj besed?
Vsekakor. To je največje ozko grlo. Cenzurirajo nas.
Nismo na poti v takšen svet, ampak smo vanj že zdavnaj prispeli.
Upočasnjeni smo v smislu dosega in tako naprej.
Zato moramo vstopiti neposredno v domove ljudi brez cenzure. To je 41 milijonov ljudi v Nemčiji.
Za to potrebujemo natanko 8200 ljudi, ki bodo v vsak poštni nabiralnik razdelili 5000 letakov.
To je dovolj, da doseže celotno prebivalstvo.
In to potrebujemo tako pri demokratičnih vprašanjih, tj. pri našem mesečnem digitalnem plenarnem
zasedanju, kot pri rešitvah, ki smo jih oblikovali.
Zato imamo ambasadorja svobode, ki se pri nas registrira, zavaruje svoje območje poštne številke
in zasluži denar z vsemi temi pravnimi rešitvami.
V zahvalo mu namreč pripada 10 odstotkov prihodkov, ki jih ustvarimo v njegovi poštni številki.
Tako lahko ekonomske stvari združimo s prostovoljnimi.
To je morda tudi povezava s socialnim podjetništvom, da se ne zanašate na ljudi, ki to počnejo samo zato, ker so tako
prijazni, ampak ker imajo individualno korist in prednost zase, kar je povsem legitimno. To je tisto, zaradi česar smo ljudje.
Hkrati pa iz tega izhajajo dobre stvari.
Zato je ta ambasador svobode tako pomemben. Na voljo je za vse naše rešitve.
To je na voljo tudi prijateljem demokracije.
To so lahko isti ljudje. Lahko so tudi drugi.
Vsi, ki želijo kaj storiti, so pozvani, da se registrirajo na eni od dveh spletnih strani freiheitskanzlei.de
ali freundederdemokratie.org. In naj bo del tega.
Potem pa se nehajte pritoževati in se lotite dela.
Pravim, da bi morali ljudje dobiti nefiltrirana sporočila.
Žal so naši množični mediji trenutno pravo nasprotje tega, saj se ponavadi predstavljajo
kot propagandni stroji ali bodoči vladarji.
Katere skupine in ljudje po vašem mnenju usmerjajo današnji medijski prostor?
Ni jih veliko. Rekel bi, da jih je deset.
Če jih imate v rokah, imate v rokah tudi javno mnenje. Javne radiotelevizije, seveda.
Tagesschau je še vedno zelo pomemben.
To so tudi tradicionalne medijske skupine: Springer, Bauer in podobne.
To je zelo malo ljudi. In to ni nič novega.
Pametnim ljudem je bilo že v 60. letih jasno, da je ideja svobodnega tiska iluzija. Vedno je bila.
Gre za podjetja, ki so usmerjena v dobiček in seveda niso nevtralna.
Če želimo nekaj nevtralnega, potrebujemo druge načine.
Vsekakor potrebujemo raznolikost, alternativne medije, ki niso pod nadzorom korporacij.
Tako bo morda nastala uravnotežena informacijska krajina.
Zato je tako pomembno, kaj počnete tukaj in v številnih drugih alternativnih medijih, ki so bili
ustanovljeni. Odlično, to je točno to, kar potrebujemo.
In ne moremo upati, da bodo velike korporacije kdaj postale razumne in da bodo delovale v interesu državljanov.
Delujejo v interesu svojih oglaševalskih naročnikov in vplivnih, ki jim dajejo denar.
Še zadnje vprašanje, gospod Bönig.
O svoji veri odkrito govorite tudi na svoji domači strani.
Kot otrok pobožnega pastirja ste svojo vero najprej postavili na stranski tir, kot pišete.
Potem pa ste zaradi dveh prometnih nesreč prišli do zaključka, da bi si v prihodnosti morda
želeli bolj zavestno urediti svoje življenje z Bogom.
Je to tudi gonilna sila projektov, ki se jih lotevate danes, za svobodno in bolj humano družbo?
Vsekakor. To je ozadje.
To je podoba človeka. Moj pogled na človeštvo je zelo preprost.
Ustvarjeni smo po Božji podobi. Ustvarjeni smo s svobodno voljo. In to je nekaj zelo posebnega.
To pomeni, da se lahko svobodno odločamo za dobre in slabe stvari.
In prav to prostovoljno naravo je na koncu povedal gospod Lauterbach.
Na koncu se bo vsakdo odločil prostovoljno. Tega se mora vsakdo zavedati.
Nismo žrtve ničesar, kar nas vodi sem.
Zavestno se lahko odločimo, kaj si želimo in česa ne. Tako nas je ustvaril Bog.
In tisti dve prometni nesreči, ki sem ju takrat doživel, sta bili zame prava budnica, ki mi je
preprosto povedala, da vse dobre stvari prihajajo v troje.
Imeli ste dve hudi prometni nesreči, a ste iz nje izšli brez praske.
Veste, kje visi kladivo. Zato ne pretiravajte, ne preizkušajte sreče preveč.
To so bili sprožilci, ko sem bil star 19 let.
In potem sem ostala trdna do konca življenja.
In seveda tudi to pomaga, da lahko tako kruto obdobje preživiš na tako sproščen način, saj si
preprosto rečeš, da mora na koncu vse iti mimo Boga.
In če me hoče nekdo tukaj zgrabiti, ker sem se boril za svobodo, potem ja, tako pač je.
Ko vanj vložiš vse svoje upanje, postaneš zelo sproščen. In točno tako se počutim.
Vse te napade lahko vozim tako zelo sproščeno.
Popolnoma se zavedam, da nekateri ljudje besnijo in imajo peno na ustih, ker je to, kar počnemo, grozno.
Na upravnih sodiščih smo obravnavali 70 000 pritožb v zvezi s programi in 30 000 sodnih zadev v zvezi z licenčnino.
Z injekcijsko brizgo smo rešili na stotisoče ljudi.
To je zelo slabo, če si v resnici želite nasprotno.
In Tagesschau je ravnal v skladu s tem.
Preiskovalni novinarji so me že petkrat preiskali, dobesedno s peno na ustih, in me
skušali razkrinkati. Globoko sem se sprostil.
Moj odvetnik je pravkar dejal, da ste eden redkih, pri katerih je vsaka oblika poročanja kladivo.
Ne glede na to, ali vas bodo raztrgali ali pohvalili, vse to pomaga.
Ok.
Gospod Bönig, najlepša hvala za zanimiv intervju.
Vam, vaši družini in vsem, ki vas podpirajo, želim veliko moči in poguma pri vsem, kar počnete.
In mislim, da je pomembno, da smo skupaj na tem svetu preprosto luč.
Kot ste že omenili: Mi naredimo temo svetlo.
Najlepša hvala. Vse najboljše za vas.
Hvala.