Данас бих вам желео да представим човека који је открио лосос као симбол свог живота.
Салмони не познају границе, не познају препреке и живе и у сланој и у слаткој води.
Он воли да плива против струје.
Овај човек је такође убеђен да се исплати размишљати и живети ван оквира и, у том смислу, увек очекивати неочекивано.
Веома ми је драго што могу да поздравим Маркуса Бонига. Добродошли на Kla.TV.
Добро јутро и бонжур. Тренутно седим у кафићу у Паризу.
То такође помало објашњава позадинску буку. Извињавам се због тога.
Али када сте на путу овако, не можете увек да обезбедите савршене звучне услове.
Господине Бониг, студирали сте пословну администрацију, радили сте за глобалне корпорације, а затим сте, у својим средњим тридесетим
годинама, потпуно преокренули свој професионални живот.
Одлучили сте да своје таленте уложите у решавање друштвених проблема и обављање друштвених задатака.
Волите да пливате против струје.
Да ли сте од самог почетка били свесни да ћете наићи на снажан отпор појединих ових пројеката?
Искрено, не. Наравно, није било јасно куда ће све то довести.
Било ми је сасвим јасно да не желим да градим нормалну каријеру, зарађујем гомилу новца
и тек на крају живота радим нешто смислено.
Тражио сам начин да их два комбинујем.
А за мене је професор Јунус, који је изумео микрокредит, био једноставно велика инспирација.
Он је био катализатор да бацим све преко брода, јер мислим да је идеја коришћења комерцијалних
средстава за решавање друштвених проблема сјајна.
Не само размишљати о донацијама, већ заиста размишљати економски. И управо је то оно што је важно.
Под економским решењем мислим оно што је професор Јунус демонстрирао и што ме је толико инспирисало.
У Индији жене не могу да добију кредите, села трпе лихварске каматне стопе од 40 до 50 процената, а
људи су једноставно заглављени у зачараном кругу.
И овај професор је измислио оно што је познато као микрокредити.
Мале количине, посебно усмерене ка женама, како би се побољшао њихов социјални положај.
Дакле, он је основао банку. Он позајмљује новац.
Он у почетку делује економично, али то чини намерним суспендовањем правила игре. И то мења све у друштвеном смислу.
Ова иста логика се може применити и на пандемију коронавируса.
Постојао је друштвени проблем да си морао бити тестиран да би уопште могао да идеш на посао, у школу или на универзитет.
А сада мора да се нађе решење. Оно не може само да падне с неба. Мора некако да се финансира.
И управо ту на сцену ступа друштвени предузетник, осмишљавајући решење, окупивши тим и формирајући га. И
једноставно делујући економично, а затим га нудећи.
Овде постоји тест који такође кошта новац. Али он решава друштвени проблем. И то за врло мали новац.
Баш као што микрокредити природно наплаћују камату, али можда шест процената уместо 50.
И било је слично са тестом на коронавирус. Онда су коштали 1,99 фунти, а не ко зна какве суме.
И на крају, то је исти механизам.
У реду. Како се носиш са овим самопроглашеним проверивачима чињеница, на пример Volksverpetzer, који те једноставно
означе као десничара без икаквог коментара и покушавају да те дискредитују убилачким аргументима попут "латералног мислиоца"?
Они ме више не узнемиравају јер сам прошао кроз много тога.
Напустио сам Cisco пре 15 година и у почетку сам провео 10 година радећи у здравственом сектору са фармацеутима.
И они су веома склони тужбама и жале се на све.
И у том погледу сам давно прошао кроз ватрено искушење и био сам стога добро припремљен за период коронавируса са
свима онима који се онда узбуде због тебе и, наравно, одмах те оцрне и покушају да те друштвено убију.
То некако само одлази од мене. Уопште ме не узнемирава.
Напротив, сматрам то великом чашћу када актери попут Psiram-а , t-online и Tagesschau истраживачки проучавају материјал.
Ако то нису урадили, оно што радим би било неефикасно.
У реду. Да, као што сте управо укратко поменули, доживели сте много отпора током пандемије коронавируса.
Пре свега, зато што сте у то време понудили алтернативе стационарним тестовима на коронавирус.
И, наравно, оптужени сте за профитерство у вези са пандемијом. Како то видите из данашње перспективе?
Све што могу да кажем је да смо се требали борити још жешће, још брже, још више.
Невероватно је шта смо све толико дуго подносили. Ипак, много смо постигли.
Успели смо да издамо неколико милиона сертификата за тестирање.
Успели смо да помогнемо стотинама хиљада корисника.
И могу само рећи да си учинио баш оно што је требало. И ризик се добро исплатио.
Већ сам то поменуо у нашој прелиминарној дискусији. Имао сам 341 кривичну оптужницу над собом.
То може учинити да ноћни сан буде помало немиран.
И у ниједном случају није дошло до судског рочишта.
На крају су их сви отпустили добри адвокати.
Дакле, овде си заиста морао имати храброст у најправилнијем смислу те речи и издржати то без знања како ће се све завршити.
Неки су се пробудили у затвору. Имао сам среће што сам то избегао.
Ви сте то већ поменули.
t-online је такође растурио ваше активности, са насловима "човек потпуно полуди" или "потпуно слободан".
А t-online је написао: "Бониг отворено у видео-снимку изјављује да је седиште премештено у
иностранство како би кривичним властима било теже да га гоне."
t-online затим пита: "Али зашто он то жели да постигне када, према његовим сопственим изјавама, не ради ништа противзаконито?"
А онда сте тада одговорили: "Показано је да политички мотивисано судство може постати веома креативно."
Можете ли мало појаснити ту изјаву?
Апсолутно. У крајњем, није битно да ли сте нешто погрешили, већ да ли ће се нешто пронаћи. И ако је то пореско право.
Ал Капоне није осуђен за убиства, већ је на крају осуђен за пореску утају.
И управо у томе је опасност. Доктор учини нешто добро и пробуди се у затвору; исто тако лако се могло догодити и мени.
Разлика је можда у томе што смо заиста педантни у осигурању да су ствари потпуно прецизне, чак и ако се налазе у сивој зони.
Па, ми никада нисмо тврдили ништа што није истина.
Заиста смо без милости говорили истину.
Рекли смо да, на пример, не може се искључити да неко може имати алергијску реакцију на неку од компоненти
вакцине против коронавируса. То је нешто што се може рећи.
То можда неће импресионирати другу страну, али то није основ за покретање судског поступка.
И то је можда заправо правац који смо увек заузимали, да нисмо рањиви у ономе што можемо да урадимо.
Али знамо да ће људи ипак покушати.
А моји узори су једноставно биле холандске организације које су током пандемије коронавируса
затвориле наше рачуне и имале веома узбудљиву структуру.
Фондација удружена са друштвом с ограниченом одговорношћу, тако да је фондација ефективно управни директор тог
друштва. Ово је нешто што заиста постоји само у Холандији.
Једноставно сам научио како то раде лоши момци и направио конструкцију баш такву.
А онда је мало теже тужити некога у Холандији него у Немачкој. То се дешава много ређе. И управо то је био циљ.
У реду. Да, и рекао бих да смо почели са коронавирусом, али се такође суочавате са многим, многим другим питањима.
Када одете на веб-сајт Freiheitskanzlei, видите теме као што су "Корона накнада", "Порез на имовину експрес",
"Блокатор радне службе", "Блокатор доприноса" и тако даље, "Блокатор вакцинације против малих богиња".
Шта још има? Каква друга изненађења нам Маркус Бониг припрема?
Па, занимљиво је да смо приметили да је сва државна произвољност у крајњем смислу правног карактера.
То значи да, ако желимо да се одбранимо, потребно нам је нека врста масовног оружја на правном нивоу, како
би хиљаде, десетине хиљада, стотине хиљада људи могле да се одбране без потребе за адвокатом.
Кад бих само имао ово током пандемије коронавируса! Стотине хиљада нас би могло да узврати!
И управо то је наш приступ. Суочавамо се са свим случајевима у којима држава произвољно меша права грађана и решавамо их
аутоматизованим веб-сајтом, функцијама ћаскања, вештачком интелигенцијом и свим
осталим средствима која можемо да искористимо.
И сада смо развили нова решења која увек раде исту ствар:
Они омогућавају грађанима да се одбране од произвољне државе, и то чине користећи веома једноставна
средства, једноставна као враћање Амазон пакета.
Једноставно речено, то је оно што радимо.
И сада то радимо у свим могућим областима.
Радимо конкретно на порезу на имовину, који је неуставан. "Порез на имовину Експрес".
Изградили смо решење за обустављање плаћања такси за емитовање, "стоппер лиценцних такси", "блокатор војне службе", како бисмо
развили приговор савести уз подршку вештачке интелигенције.
Дакле, сјајна је ствар "отпис казни" и, такорећи, преокретање овог бедног саобраћајног образовања.
Невероватно је да смо ми шефови у рингу, а стално нам се наређује и имамо осећај да готово стално
правимо грешке у аутомобилу. То није неопходно.
И ми градимо још много оваквих решења.
Имамо најмање још десет у припреми који чекају да буду изграђени.
У реду. У нашој прелиминарној дискусији укратко сте споменули да ће се дигитална генерална скупштина
одржати ускоро, 3. септембра, ако сам добро разумео.
Шта људи могу да очекују од тога?
Оно што сам управо описао су конкретна, практична решења која наглашавају важност не само
општег жаљења, већ и стварног предузимања акције.
Али ово су само мала решења. Имамо основни проблем.
Имамо демократију која се само тако зове и практично оставља грађане у углу као малу
децу. Ја је зовем инфантилном демократијом.
И ми желимо да се кренемо ка сувереној демократији. И то захтева технологију.
Они постоје већ дуго времена. А сада смо их сјединили и изградили.
Апликација Демократија са пријатељима демократије, да уради баш оно што бисмо сви желели да
урадимо: да нас директно питају и да директно одлучујемо.
И узели смо пример од Викинга са Тингом . Сви се једноставно окупљају на једном месту.
То је помало тешко са 84 милиона. И зато то радимо дигитално.
И то се зове дигитална пленарна сесија.
Сви на једном месту. Један глас сваког месеца.
Никаква петиција, никакво анкетирање, ништа слично.
Уместо тога, шеф лично се састаје са свима укљученима, они доносе одлуку и саопштавају је политичарима у облику одлуке грађана.
То је оно што се сада појављује. То ће бити успостављено 3. септембра.
А онда ће поред Бундестага и Бундесрата постојати и дигитална пленарна скупштина, која ће
једноставно бити ту и остати као институција грађана.
У реду.
Постоји још један Бонигов пројекат: Амбасадори слободе.
У вашем билтену пишете: "Мрежа амбасадора слободе је много више од саме дистрибутивне структуре."
Успостављамо систем за нецензурисану јавну комуникацију.
Структура која нам омогућава да сваку важну поруку донесемо директно у домаћинства, без
филтера, без чувара капије, без уоквиривања.
Да ли бисте желели да додате неколико речи о овоме?
Апсолутно. То је највеће уско грло. Нас цензуришу.
Није да смо на путу ка таквом свету, већ смо тамо давно стигли.
Што се тиче домета и слично, нас задржавају.
И зато смо морали да допремо до домова људи директно, без цензуре. У Немачкој то значи 41 милион људи.
Да бисмо то урадили, потребни су нам тачно 8.200 људи који ће свако поделити по 5.000 летака у поштанске сандучиће.
То је довољно да се досегне цела популација.
И ово нам је потребно и у погледу демократских питања, односно нашег месечног дигиталног
пленарног састанка, и у погледу решења која смо развили.
И зато смо ми имали Амбасадора слободе, који се региструје код нас, обезбеђује своју поштанску област и
такође зарађује новац од свих ових законских решења.
Наиме, 10 процената прихода који остварујемо у његовој поштанској области припада њему као захвалница.
И тако се економска питања могу комбиновати са добровољним радом.
И то је можда управо веза са друштвеним предузетништвом: не ослањате се само на то да људи раде све ово зато што су
тако љубазни, већ зато што у томе виде личну корист и предност, што је сасвим легитимно. Тако ми људи функционишемо.
И истовремено из тога излази нешто добро.
Зато је овај амбасадор слободе толико важан. И доступан је за сва наша решења.
И исто важи и за пријатеље демократије.
То би могли бити исти људи. То би такође могли бити и други.
Сви који желе да учине нешто охрабрују се да се региструју на једном од два сајта, freiheitskanzlei.de
или freundederdemokratie.org, и да се укључе.
А онда, молим те, престани да се жалиш и једноставно то уради.
Па, рекао бих да нефилтриране вести треба учинити доступним јавности.
Нажалост, тренутно је супротно случај са нашим масовним медијима, који имају тенденцију да се представљају као
пропагандна машина или као неки самопроглашени владалац.
По вашем мишљењу, које групе и појединци обликују данашњи медијски пејзаж?
То није много. Рекао бих да је око десет људи.
Ако их имате у џепу, имате јавно мњење у џепу. Јавни емитери, наравно.
Дневни информативни програм је и даље веома важан.
Али ово су такође традиционалне медијске компаније: Springer, Bauer и како се све остало зову.
То је врло мало људи. И то није ништа ново.
Чак још шездесетих година прошлог века паметни људи су схватили да је идеја о слободном пресу илзија. Увек је била.
Ово су компаније оријентисане на профит, које природно нису неутралне.
Ако желимо нешто неутрално, морамо пронаћи друге начине.
Апсолутно нам је потребна разноликост и алтернативни медији који нису под контролом једне корпорације.
И ово може довести до уравнотеженог информационог пејзажа.
Зато је оно што ви овде радите и оно што раде многи други алтернативни медији који су основали тако
важно. Одлично, управо је то оно што је потребно.
И не можемо се надати да ће велике корпорације икада доћи себи и деловати у интересу грађана.
Они делују у интересу својих оглашавачких клијената и моћних људи који им дају новац.
Још једно последње питање, господине Бониг.
На својој почетној страници такође отворено говорите о својој вери.
Као дете побожне пасторове породице, ти си у почетку ставио своју веру на чекање, како пишеш.
А онда, након две саобраћајне несреће, дошао си до закључка да би можда желео да у
будућности живиш свој живот мало свесније са Богом.
Да ли је то такође некако покретачка снага иза пројеката којима се данас бавите, за слободно, хуманије друштво?
Сигурно. То је позадина.
То је слика човечанства. А моја слика човечанства је веома једноставна.
Ми смо створени по Божијој слици. Ми смо створени са слободном вољом. И то је нешто веома посебно.
А то значи да смо слободни да бирамо између добрих и лоших ствари.
И управо ту добровољну природу је господин Лаутербах на крају нагласио.
На крају ће сви одлучити добровољно. То мора бити јасно свима.
Нисмо жртве ничега што нас овде води.
Можемо свесно одлучити шта желимо или шта не желимо. Тако нас је Бог створио.
А те две саобраћајне несреће које сам тада имао заиста су биле позив на буђење за мене, једноставно
ми говорећи да све добре ствари долазе у тројкама.
Сада си већ био у две тешке саобраћајне несреће и изашао без иједне повреде.
Знаш како ствари функционишу. Зато не претеруј, не ризикуј превише.
И то су били окидачи када сам имао 19 година.
И од тада сам остао непоколебљив, током целог свог живота.
И, наравно, то такође помаже да се опуштено прође кроз овај период коронавируса, јер се
једноставно уверите да ће на крају све стати пред Богом.
А ако неко овде жели да ме ухапси зато што сам се борио за слободу, па нека буде.
Заиста се дубоко опустиш када у то уложиш сву своју наду. И управо тако се осећам.
Могу да издржим све ове нападе на тако дубоко опуштен начин.
Свестан сам да постоје неки који бесне и пене на уста јер је оно што радимо ужасно.
Поднели смо 70.000 жалби на програм и покренули 30.000 судских поступака пред управним
судовима у вези са накнадом за радиодифузну лиценцу.
Спасили смо стотине хиљада људи од игле.
Па, то је прилично лоше када заправо желиш супротно.
И информативни програм је реаговао у складу с тим.
Истраживачки новинари су ме пет пута прогоњали, буквално пенећи на уста, покушавајући да
ме растргну. Ја сам потпуно опуштен због тога.
Мој адвокат је управо рекао да сте један од ретких код којих је сваки облик извештавања сјајан.
Било да те растуре или те хвале, све то помаже.
У реду.
Господине Бониг, хвала вам пуно на занимљивом разговору.
Желим вама, вашој породици и свим вашим подржаваоцима снагу и храброст у свему ка чему тежите.
И мислим да је важно да заједно будемо светлост у овом свету.
Као што сте већ споменули: доносимо светлост у мрак.
Хвала вам пуно. Све најбоље.
Хвала.