Saksassa liittovaltion perustuslakituomioistuinta pidetään yleisesti "perustuslain vartijana", ja sen
pitäisi olla riippumaton ja puolueeton vallanjakoelimenä.
Riippumattomana ja korjaavana elimenä sen on tarkoitus rajoittaa valtion valtaa ja varmistaa, että
lainsäädäntö ei ole ristiriidassa perustuslain kanssa.
Kolmen uuden jäsenen nimittäminen Saksan korkeimpaan tuomioistuimeen herätti heinäkuussa suurta kohua.
Ehdokkaiksi ehdotettiin professoreita Frauke Brosius-Gersdorf, Ann-Katrin Kaufhold ja Günter Spinner.
Tuomareiden valintaa liittopäivillä on kuitenkin toistaiseksi lykätty.
Tämä johtui tiedotusvälineissä ja sosiaalisissa verkostoissa käydyistä kiihkeistä keskusteluista.
Kiista koski professori Frauke Brosius-Gersdorfia ja hänen kantaansa aborttilain muuttamiseen, hänen tukeaan
pakollisille koronavirusrokotuksille ja AfD:n kieltämistä.
Nyt myös häntä vastaan esitetyt plagiointisyytökset ovat osoittautuneet perustelluiksi.
Brosius-Gersdorf ilmoitti 7. elokuuta 2020 vetäytyvänsä ehdokkuudestaan.
Vaikka ehdokas Brosius-Gersdorfin kannanotot aiheuttivat kiistoja, ehdokkaasta Prof. Dr. Günter
Spinneristä näyttää vallitsevan yksimielisyys.
Oikeustieteilijä, professori Ann-Katrin Kaufhold on yleisölle vähän tunnettu.
Brosius-Gersdorfin tavoin hänet on tarkoitus valita liittovaltion perustuslakituomioistuimen 2. senaattiin.
Sen vastuualueeseen kuuluvat myös puoluepoliittiset kysymykset.
Tämä on mielenkiintoista, sillä molemmat naiset ovat puhuneet AfD:n kieltämisen puolesta.
Kaksi ehdokasta, jotka äänestäisivät AfD:n kieltämisen puolesta BVG:ssä, ovat osoitus puolueettomuudesta.
Molemmat naiset tulevat oikeusteorian alalta, eli he ovat akateemikkoja, joilla ei ole oikeuskäytäntöä.
Hänen toimikautensa olisi 12 vuotta.
Brosius-Gersdorfin vetäydyttyä julkisuudessa on nyt kiinnitetty huomiota professori Ann-Katrin Kaufholdiin.
Hän oli Deutsche Wohnen & Co:n pakkolunastusta koskevan kansanäänestyksen asiantuntijalautakunnan jäsen.
Viimeksi mainittu katsoo lainsäädäntöehdotuksessaan, että asunto-omaisuuden
pakkolunastus ja sosialisointi ovat oikeutettuja.
Münchenin Ludwig Maximilian -yliopistossa (LMU) Kaufhold johtaa ilmastopolitiikkaa käsittelevää tutkimusryhmää ja käsittelee
siihen liittyvää yhteiskunnallista uudelleenjärjestelyä.
"Meidän on muutettava kurssia kaikilla yhteiskunnan osa-alueilla, jos haluamme estää
ilmastonmuutoksen pahimmat seuraukset", hän sanoi luennossaan.
LMU:n verkkosivuilla hän sanoo: "Jos puhumme koko yhteiskunnan muutoksesta, ja sitä
tarvitaan, meidän on käännettävä kaikkia ruuveja.
Ja tämä vaikuttaa instituutioihin yhtä paljon kuin yksilöihin.
Meidän on murrettava rutiinit ja löydettävä uusi tapa, jolla kaikki alat voivat tehdä yhteistyötä.
"Parlamentit ovat liian hitaita panemaan ilmastotavoitteita tehokkaasti täytäntöön, koska
ne tarvitsevat laajaa julkista hyväksyntää.
Se ehdottaa esimerkiksi, että ilmastonsuojelutoimia valvoisivat tuomioistuimet ja keskuspankit, joita se pitää riippumattomina.
Tämä helpottaisi epäsuosittujen toimenpiteiden läpivientiä.
Hän tietää hyvin, mitä hän vaatii, sillä hän itse kuvailee tuomioistuimia ja keskuspankkeja
"vain heikoksi demokraattiseksi legitimiteetiksi".
Järkyttävää tässä ei ole ainoastaan Kaufholdin outo käsitys demokratiasta, vaan myös hänen kritiikitön
suhtautumisensa keskuspankkeihin ja kriittisen keskustelun puute itse ilmastotavoitteesta.
On selvää, että heidän sitoumuksensa on ristiriidassa liittovaltion
perustuslakituomioistuimen tuomareiden käytännesääntöjen kanssa.
Sillä siinä todetaan lainaus: "3. Tuomioistuimen jäsenten on toimittava tehtävässään riippumattomasti ja puolueettomasti
sekä puolueettomasti henkilökohtaisten, yhteiskunnallisten tai poliittisten etujen tai suhteiden perusteella.".
Heidän on kaikessa toiminnassaan varmistettava, ettei ole epäilystäkään siitä, että heidän virallinen
käytöksensä on puolueetonta yhteiskunnallisia, poliittisia, uskonnollisia tai ideologisia ryhmiä kohtaan."
Puolueet pitävät kuitenkin tiukasti kiinni Brosius-Gersdorfin ja Kaufholdin kaltaisista ehdokkaista.
Tämä osoittaa, mihin suuntaan politiikan pitäisi suuntautua.
Eikä sillä ole väliä, mikä puolue on tällä hetkellä hallituksessa.
Suunta on täysin selvä: tavoitteena on Agenda 2030:n täytäntöönpano ja sosioekologinen muutos.
Professori Kaufholdin osallistuminen "Aloitteeseen toimintakykyisen valtion puolesta"
osoittaa myös, että hän tukee tätä suuntaa.
Siellä kehitettiin valtionuudistusta koskevia uudistusehdotuksia, joista tuskin kukaan
on vielä kuullut, mutta joita jo toteutetaan.
Aloitteen virallisena tavoitteena on "purkaa valtion saartoja ja itsesulkuja", jotta "ihmisten
menetetty luottamus valtioon saataisiin takaisin".
Viime kädessä tavoitteena on muuttaa yhteiskunta Agenda 2030:n mukaisesti digitalisoiduksi,
keskitetyksi valvontavaltioksi, joka ei kaihda pakkolunastusta.
Uusien perustuslakituomareiden on tarkoitus turvata oikeudellisesti tämä uudelleenjärjestely.
Siksi on tärkeää tutkia myös kaikki muut ehdokkaat.
"Kansan luottamus valtioon" oli menetetty, eikä vähiten Stephan Harbarthin kaltaisten perustuslakituomareiden vuoksi.
Aiemmin tehdyt päätökset, kuten perusoikeuksien rajoittaminen coronavirus-pandemian aikana, herättävät epäilyksiä liittovaltion
perustuslakituomioistuimen riippumattomasta valvontatehtävästä.
Kla.TV pystyi todistamaan hänen kyseenalaiset yhteytensä ohjelmassa "Die Akte Harbarth".
Hyvät katsojat, älkää antako itsenne hämätä!
Tutustu Agenda 2030:n tavoitteisiin ja väitetyn ihmisen aiheuttaman ilmastonmuutoksen taustoihin.