V Nemčiji zvezno ustavno sodišče na splošno velja za "varuha ustave" in mora biti kot
organ delitve oblasti neodvisno in nevtralno.
Kot neodvisen, korektivni organ naj bi omejeval državno oblast in zagotavljal, da zakonodaja ni v nasprotju s temeljnim zakonom.
Imenovanje treh novih članov najvišjega nemškega sodišča je julija sprožilo valove.
Za kandidate so bili predlagani profesorji Frauke Brosius-Gersdorf, Ann-Katrin Kaufhold in Günter Spinner.
Vendar so bile volitve sodnikov v Bundestagu zaenkrat preložene.
Razlog za to so bile burne razprave v medijih in na družbenih omrežjih.
V središču spora so bili prof. dr. Frauke Brosius-Gersdorf in njeno stališče do spremembe zakona o splavu, podpora
obveznemu cepljenju proti koronavirusom in prepoved AfD.
Sedaj so bile utemeljene tudi obtožbe o plagiatorstvu proti njej.
7. avgusta 2020 je Brosius-Gersdorfova sporočila, da umika svojo kandidaturo.
Medtem ko so stališča kandidata Brosiusa-Gersdorfa sprožila polemike, se zdi, da obstaja soglasje
glede kandidata profesorja Dr. Günterja Spinnerja.
Pravna strokovnjakinja prof. dr. Ann-Katrin Kaufhold je javnosti malo znana.
Tako kot Brosius-Gersdorf bo izvoljena v 2. senat Zveznega ustavnega sodišča.
Njegove pristojnosti vključujejo strankarsko-politična vprašanja.
To je zanimivo, saj sta se obe ženski izrekli za prepoved AfD.
Dva kandidata, ki bi glasovala za prepoved AfD v BVG, kažeta na pomanjkanje nevtralnosti.
Obe ženski prihajata s področja pravne teorije, torej sta akademikinji brez sodne prakse.
Njen mandat bo trajal 12 let.
Po umiku Brosiusa-Gersdorfa je zdaj zanimanje javnosti usmerjeno na profesorico Ann-Katrin Kaufhold.
Bila je članica strokovne komisije za referendum "Deutsche Wohnen & Co. expropriate".
Ta v svojem zakonodajnem predlogu meni, da sta razlastitev in socializacija stanovanjskih nepremičnin zakoniti.
Kaufhold na Univerzi Ludvika Maksimilijana v Münchnu (LMU) vodi raziskovalno skupino za podnebno
politiko in se ukvarja z družbeno reorganizacijo.
"Če želimo preprečiti najhujše posledice podnebnih sprememb, moramo spremeniti usmeritev na
vseh družbenih področjih," je dejala v predavanju.
Na spletni strani LMU pa je zapisala: "Če govorimo o preoblikovanju družbe kot celote in je to
potrebno, potem moramo prilagoditi vse parametre.
In to velja tako za institucije kot za posameznike.
Prekiniti moramo rutino in poiskati drugačen način sodelovanja vseh sektorjev.
"Parlamenti so prepočasni, da bi učinkovito izvajali podnebne cilje, saj jih mora sprejeti širša javnost.
Predlaga na primer, da bi ukrepe za varstvo podnebja nadzirala sodišča in centralne banke, ki so po njegovem mnenju neodvisne.
Tako bi bilo lažje uveljaviti nepriljubljene ukrepe.
Zelo dobro ve, kaj zahteva, saj tudi sama opisuje sodišča in centralne banke kot tiste,
ki imajo "le šibko demokratično legitimnost".
Pri tem ni šokantno le nenavadno razumevanje demokracije gospe Kaufhold, temveč tudi njen nekritičen odnos do centralnih
bank in pomanjkanje kritične razprave o samem podnebnem cilju.
Očitno je, da je njihova zaveza v nasprotju s "Kodeksom ravnanja sodnikov Zveznega ustavnega sodišča".
V njem namreč piše, citiram: "3. Člani sodišča svojo funkcijo opravljajo neodvisno in nepristransko, brez pristranskosti
glede na osebne, družbene ali politične interese ali odnose.
Pri vsem svojem ravnanju zagotovijo, da ni dvoma o nevtralnosti njihovega uradnega ravnanja do
družbenih, političnih, verskih ali ideoloških skupin."
Kljub temu se stranke odločno oklepajo kandidatov, kot sta Brosius-Gersdorf in Kaufhold.
To kaže, v katero smer bi morala iti politika.
In ni pomembno, katera stranka je trenutno v vladi.
Usmeritev je povsem jasna: cilj je izvajanje Agende 2030 in družbeno-ekološke spremembe.
Tudi sodelovanje profesorja Kaufholda v "Pobudi za državo, ki je sposobna ukrepati" kaže, da podpira to smer.
Tam so bili pripravljeni reformni predlogi za državno reformo, za katere skoraj nihče še ni slišal, a se že izvajajo.
Uradni cilj te pobude je "odpraviti blokade in samoblokade države", da bi "ljudem povrnili izgubljeno zaupanje v državo".
Končni cilj je prestrukturirati družbo v skladu z Agendo 2030 v digitalizirano, centralizirano
državo nadzora, ki se ne bo ustrašila razlastitve.
Novi ustavni sodniki naj bi to reorganizacijo pravno zagotovili.
Zato je pomembno preveriti tudi vse druge kandidate.
"Zaupanje ljudi v državo" se je izgubilo tudi zaradi ustavnih sodnikov, kot je bil Stephan Harbarth.
Odločitve, sprejete v preteklosti, kot je omejevanje temeljnih pravic med pandemijo koronavirusa, vzbujajo dvom o
neodvisni nadzorni funkciji zveznega ustavnega sodišča.
V oddaji "Die Akte Harbarth" je Kla.TV lahko dokazala njegove dvomljive povezave.
Dragi gledalci, ne pustite se zavesti!
Spoznajte cilje Agende 2030 in ozadje domnevnih podnebnih sprememb, ki jih povzroča človek.