I Tyskland betraktas den federala författningsdomstolen allmänt som "konstitutionens väktare" och bör vara
oberoende och neutral som ett organ för maktdelning.
Som ett oberoende, korrigerande organ är det tänkt att begränsa statens makt och se till
att lagstiftningen inte strider mot grundlagen.
Utnämningen av tre nya ledamöter till den högsta tyska domstolen väckte stor uppmärksamhet i juli.
Professorerna Frauke Brosius-Gersdorf, Ann-Katrin Kaufhold och Günter Spinner föreslogs som kandidater.
Valet av domare i förbundsdagen har dock skjutits upp tills vidare.
Detta berodde på heta diskussioner i media och på sociala nätverk.
Tvisten handlade om Prof. Dr Frauke Brosius-Gersdorf och hennes inställning till en ändring av abortlagen,
hennes stöd för obligatoriska vaccinationer mot coronaviruset och ett förbud mot AfD.
Nu har också anklagelserna om plagiat mot henne styrkts.
Den 7 augusti 2020 meddelade Brosius-Gersdorf att hon drog tillbaka sin kandidatur.
Medan kandidaterna Brosius-Gersdorfs ståndpunkter orsakade kontroverser, verkar det råda
enighet om kandidaten Prof Dr Günter Spinner.
Rättsvetaren Prof Dr Ann-Katrin Kaufhold är föga känd för allmänheten.
Liksom Brosius-Gersdorf kommer hon att väljas in i den federala författningsdomstolens andra senat.
I dess ansvar ingår partipolitiska frågor.
Detta är intressant, eftersom båda kvinnorna har uttalat sig för att förbjuda AfD.
Två kandidater som skulle rösta för ett AfD-förbud i BVG är bevis på en brist på neutralitet.
Båda kvinnorna kommer från det rättsteoretiska fältet, dvs. de är akademiker utan juridisk praktik.
Mandatperioden skulle vara 12 år.
Efter att Brosius-Gersdorf dragit sig tillbaka riktas allmänhetens intresse nu mot professor Ann-Katrin Kaufhold.
Hon var medlem av expertkommissionen för folkomröstningen "Deutsche Wohnen & Co. exproprierar".
I sitt lagförslag anser den senare att expropriation och socialisering av bostadsfastigheter är legitima.
Vid Ludwig Maximilian-universitetet i München (LMU) leder Kaufhold en forskningsgrupp om klimatpolitik och
hanterar den därmed sammanhängande sociala omorganisationen.
"Vi måste ändra kurs inom alla samhällsområden om vi ska kunna avvärja de värsta konsekvenserna
av klimatförändringarna", sa hon i en föreläsning.
Och på LMU:s webbplats säger hon: "Om vi talar om en omvandling av samhället som helhet, och det
är vad som behövs, måste vi vrida på alla skruvar.
Och detta påverkar institutioner i lika hög grad som individer.
Vi måste bryta med rutinerna och hitta ett nytt sätt för alla sektorer att arbeta tillsammans.
"Parlamenten är för långsamma för att effektivt genomföra klimatmålen, eftersom de kräver bred acceptans från allmänheten.
Exempelvis föreslås att klimatskyddsåtgärder ska kontrolleras av domstolar och centralbanker, som man anser vara oberoende.
Detta skulle göra det lättare att driva igenom impopulära åtgärder.
Hon vet mycket väl vad hon kräver, eftersom hon själv beskriver domstolar och centralbanker
som "endast svagt demokratiskt legitimerade".
Det som är chockerande här är inte bara Kaufholds märkliga demokratisyn, utan också hennes okritiska
inställning till centralbanker och avsaknaden av kritisk debatt om själva klimatmålet.
Det är uppenbart att deras engagemang strider mot "uppförandekoden för domare i den federala författningsdomstolen".
Där står nämligen citat: "3. Domstolens ledamöter skall utöva sitt ämbete med oberoende och opartiskhet, utan
partiskhet med hänsyn till personliga, sociala eller politiska intressen eller förbindelser.
I allt sitt uppträdande skall de se till att det inte råder något tvivel om att deras officiella uppträdande
är neutralt i förhållande till sociala, politiska, religiösa eller ideologiska grupper."
Ändå håller partierna hårt fast vid kandidater som Brosius-Gersdorf och Kaufhold.
Detta visar i vilken riktning politiken bör gå.
Och det spelar ingen roll vilket parti som för närvarande sitter i regeringen.
Färdriktningen är helt klar: genomförandet av Agenda 2030 och socioekologiska förändringar är målet.
Professor Kaufholds engagemang i "Initiative for a State Capable of Acting" visar också att hon stöder denna inriktning.
Där utvecklades reformförslag för en statlig reform som knappast någon har hört talas om ännu, men som redan genomförs.
Det officiella syftet med detta initiativ är att "upplösa blockader och självblockader av staten" för att
"återfå människors förlorade förtroende för staten".
I slutändan är målet att omstrukturera samhället i linje med Agenda 2030 till en digitaliserad, centraliserad
övervakningsstat som inte drar sig för att expropriera.
De nya författningsdomarna är tänkta att juridiskt säkerställa denna omorganisation.
Det är därför viktigt att även granska alla andra kandidater.
"Folkets förtroende för staten" gick förlorat, inte minst på grund av författningsdomare som Stephan Harbarth.
Tidigare beslut, t.ex. inskränkningen av de grundläggande rättigheterna under coronapandemin, har lett till tvivel på den
federala författningsdomstolens oberoende tillsynsfunktion.
I programmet "Die Akte Harbarth" kunde Kla.TV bevisa hans tvivelaktiga kopplingar.
Kära tittare, låt er inte vilseledas!
Ta reda på mer om målen i Agenda 2030 och bakgrunden till den påstådda klimatförändringen orsakad av människan.