"Поштовани родитељи и старатељи", овако почиње пример писма које средња школа упућује родитељима на тему дигитализације:
"... као једна од око 130 пилот-школа, стекли смо искуство са дигиталним уџбеницима."
С једне стране, ученици су могли да раде флексибилно и стекну дигиталне вештине.
С друге стране, напредак дигиталних медија – нпр. све већа употреба вештачке интелигенције као што је
ChatGPT или лака дистрибуција домаћих задатака путем AirDrop-а или е-поште – довео је до нових изазова.
... Нарочито, све више верујемо да више није могуће гарантовати поштено оцењивање постигнућа ученика, стицање
знања и вештина кроз самосталан рад, концентровано учење и учење у окружењу без сметњи и одвраћања пажње.
Из тог разлога је потребна хитна акција...
Чини се да долази до промене у размишљању у вези са коришћењем таблета и паметних телефона на часовима у школи.
Експеримент коришћења дигиталних медија у учионици је очигледно пропао широм света.
Опасне недостатке дигитализације дуга
Према саопштењу за штампу Алијансе за хумано образовање почетком 2025. године, 75 стручњака упутило је апел
федералној влади, представљајући трезвену процену ситуације.
Они снажно упозоравају да се не наставља фокусирање на дигитализацију у систему образовања!
Успех школа у основним компетенцијама читања, писања и аритметике драматично опада, а
минимални образовни стандарди више се не испуњавају.
Под утицајем друштвених мрежа, комуникација и друштвено понашање се мењају – како је научно доказано.
Истовремено, деца и млади све више трпе психолошки стрес као што су проблеми са
концентрацијом, анксиозност, депресија и усамљеност.
Постоје случајеви у којима су петогодишњи дечаци зависни од насиљне порнографије, а
седмогодишње девојчице већ пате од анорексије.
Зависност је већ толико велика да се деца осећају гола без својих мобилних телефона на часовима физичког васпитања.
Трезан увид: то је "медијска дрога" која на крају доводи до уништења друштвеног живота, баш као и свака друга дрога.
У Немачкој једно од четири детета у четвртом разреду не може правилно да чита и пише,
према резултатима међународне студије IGLU.
Дигитално напредне земље са техничком предношћу, као што су Аустралија, Јужна Кореја и Тајланд, такође су претрпеле поразе.
Техничка опрема у школама поново ће бити уклоњена, према речима неуробиолога Теухерта-Нуодта.
Али њихова дигитализована школарац биће означена као носиоци наочара – 90 одсто у Јужној Кореји –
зависници и психосоцијално онеспособљени за цео живот.
У програму DLF Kontrovers , педијатар из Рурачког региона чак је говорио о аутистичним особинама
код деце која прекомерно користе паметне телефоне.
Да ли ће сада креатори образовних политика, директори школа и наставници, који су тражили
дигиталну експанзију, морати да прогутају горку пилулу?
Чак и према ажурираном извештају УНЕСКО-а о образовању, 79 образовних система, укључујући земље као што
су Шведска, Шпанија, Финска, Летонија, Данска и 20 америчких држава, сада повлаче кочницу.
Само у 2024. години 24 земље у Европи и Северној Америци увеле су забрану паметних телефона!
Мобилни телефони су забрањени у школама у Француској од 2010. године, у Италији од 2007.
године, а од 2024. године и у образовне сврхе.
У неким другим земљама нема експлицитне забране, али постоје јаке препоруке за ограничавање
коришћења паметних телефона и других уређаја.
Даниски министар Тесфаје је тврдио да деца више не би требало да буду "морски свиње у дигиталном експерименту".
Да ли је сада на дневном реду велика преиспитивања?
У овом тренутку могло би се помислити да се спрема нека врста глобалног преокрета у вези са дигиталним апликацијама у школама.
Међутим, сузбијање штете која је већ нанета забраном мобилних телефона једва да ће то
надокнадити, узвраћа професорка Теухерт-Нуодт.
Иако су шестогодишњаци до десетогодишњаци у нашој земљи већ опремљени мобилним телефонима и таблетима, готово је
немогуће спречити широко распрострањену пандемију анксиозности, депресије, социјалне изолације и потешкоћа у учењу.
То је као цигарете, дроге или јаки алкохол – уместо да се уклоне са полица, на паковању се штампају упозоравајући натписи
или се успостављају телефонске линије за помоћ зависницима.
Али онима који су већ зависни ова упозорења више не сметају – да кажем отворено – они само желе своју дозу.
Исто важи и за дигиталне дроге када малолетници прете својим родитељима самоубиством или
убиством зато што су им одузети дигитални уређаји!
Сада када су већ две или три генерације буквално отупеле и ограбљене својих интелектуалних способности и
слобода, да ли је време да се покрене велики преокрет?
Шта је тачно навело земље да ограниче потрошњу дигиталних медија у школама?
Да ли ће упозорења стручњака и опасности на које Kla.TV већ годинама упозорава у
многим програмима коначно бити озбиљно схваћена?
Да ли су министарства просвете дошла к себи?
Немојте се преварити!
Крајем 2024. године немачка савезна влада је већ одредила смер за школе уз Дигитални пакт 2.0:
До 2030. године требало би да буде још више широкопојасних веза, таблета и паметних телефона свуда – упркос научним
налазима о изузетно негативним ефектима дигиталних уређаја.
Ево једног занимљивог запажања које је 1956. године изнео психолог Алберт Бидерман.
У свом такозваном "дијаграму принуде" он је навео успешне методе контроле ума које би се могле користити за
репрограмирање невољних ратних заробљеника у послушне сараднике.
Предузете су нељудске мере, а затим су, како би се смирила ситуација, људи били понављано умирувани и остављани на миру.
Зар се иста ствар не дешава сада у глобалном образовном систему?
Очекује се да ће утицај вештачке интелигенције почети да делује у све млађим старосним групама.
Иако сви знају да вештачка интелигенција није непогрешива и није толико интелигентна колико се широко тврди, студенте се све више
учи да прихватају одговоре генерисане вештачком интелигенцијом.
Како вештачка интелигенција постаје све више укорењена у образовању, постоји забринутост да будуће генерације можда
неће имати способност да се баве дубљим интелектуалним вежбама, ослањајући се на алгоритме уместо на своје аналитичке вештине.
Уосталом, они не уче да разумеју основне процесе или концепте одговора вештачке интелигенције.
Неуробиолог Теухерт-Нуодт у том погледу износи оштро запажање:
"Данас 90 одсто младих проводи више од шест сати дневно на својим паметним телефонима.
Ако ускоро остану у оптицају само психопати, то ће довести до укидања демократије.
Полако напредујућа глупост и послушност ауторитету иду руку под руку.
Када се људи посвете дигиталним медијима, ризикују да изгубе себе.
Ако он већ излаже своје дете медијима, то дете је изгубљено.
Како можемо да се позабавимо овим изузетно критичним опасностима за млађе генерације?
Наставити да без размишљања одобравате све што федерална влада и министарства просвете одлуче, и на крају
куповати паметне телефоне и таблете и за кућну употребу?
Или да ли треба да следимо пример технолошке елите, која своју децу држи даље од дигиталних медија?
У калифорнијској Силиконској долини, дому технолошке индустрије вредне више милијарди долара и многих великих играча као што су
Apple, Google, Amazon, Facebook и други, младе људе намерно шаљу у школе где се уместо таблета и ChatGPT-а користе оловке и папир.
"Идеја да апликација на iPad-у може да научи моју децу да боље читају или рачунају је смешна", каже
Алан Игл, бивши менаџер за комуникације у Гуглу.