Pozdrav, moje ime je Heinz Pommer. Imam diplomu iz fizike i radim kao tehnički urednik i tehnički crtač.
Moja današnja prezentacija nosi naslov:
Ni požar ni rušenje: Kako je Pasquale Buzzelli preživio uništenje sjevernog tornja zgrade.
Poveznica na slajdove nalazi se u nastavku, na prvom slajdu, i u ovom trenutku željeli bismo izraziti našu iskrenu
zahvalnost što ste omogućili održavanje ove prezentacije.
Prvo pitanje koje ćete sada prirodno postaviti jest: Tko je taj Pasquale Buzzelli?
Gospodin Buzzelli je, u neku ruku, ključni svjedok uništenja Blizanki.
U sjevernoj kuli 15 je ljudi preživjelo uništenje, ali je samo Pasquale Buzzelli bio relativno visoko u zgradi, oko 80
metara iznad razine ulice, i mogao je kao očevidac ispričati što se dogodilo unutar kule i kako se ona srušila.
Danas bih želio objasniti zašto je preživio suđenje.
Za početak, kratki uvodni video, koji započinje izjavom gospodina Buzzellija.
I dok sam se molio, zid se napukao i pod se srušio, i tada sam počeo padati. U tom
trenutku sam shvatio: Bože moj, ovako ću umrijeti.
Padajuća fontana materijala je jasno vidljiva.
Nakon što prođu, vertikalni segmenti sada padaju ulijevo u rotirajućem pokretu.
Pazi, sada s lijeve strane, ovdje izlaze iz prašine.
Sada, pričekaj trenutak, sada ovdje, a zatim se preostala struktura s desne strane urušava okomito.
Ovoj je strukturi nadenut nadimak Spire.
Za ovaj prvi slajd možemo definirati opći pojam: Tko je Pasquale Buzzelli?
Prvo, sada moramo napustiti stari okvir rasprave – požar ili rušenje.
Jer te obično ovo pitanje već zarobi i ne možeš pronaći istinu ako nije bilo ni vatre, ni vlastite težine, ni eksplozije.
Konkretno, želio bih iskoristiti ovo predavanje kako bih razjasnio dvije točke opisujući uključene fizičke procese.
1. Globalno prihvaćena priča Zapada – da su se tri kule srušile zbog požara – jasno je
prepoznatljiva, ali, začudo, globalno prihvaćena laž.
2. Alternativni mediji, a osobito grupa Architects and Engineers for 9/11 Truth (A&E) www.ae911truth.org, u krivu su.
Nije bila rušenja u konvencionalnom smislu.
Dvostruke kule uništene su drugačijim procesom, naime erupcijom koncentriranih radnih plinova iz tla.
I, poput zločina povezanog s Covidom, precizno isplanirana sekvenca događaja svjedoči o nevjerojatnoj tehničkoj stručnosti.
Ovo predavanje se prvenstveno usredotočuje na objašnjavanje dinamike, tj. objašnjavanje slijednih i opažljivih procesa.
Jednom pokrenuti, ovi procesi teku predvidivo i kompulzivno, poput "đavoljeg tobogana za kuglice", unutar 30 sekundi.
Krovni pojam za ovaj drugi slajd stoga je: Napuštanje okvira rasprave.
Kako da to raznesemo? Kako da se odatle izvučemo?
Analizirajmo sada dinamiku uništenja južnog tornja:
Na južnom tornju gornji blok je prvo počeo tonuti, a istovremeno se blago okretati.
Onda je iznenada prestalo vrtjeti i potpuno se raspalo u gornjem dijelu, nestajući u prašini, koja je na vrhu bila
duboko crna zbog isparelog željeza, a na dnu sivo-bijela zbog usitnjenog betona, dakle dva sloja, dvije boje.
Napomenimo za ovu slajd: Postojao je dvoslojni sloj prašine i moment pada vrha nestao je.
Još jedna značajna značajka bila je razorni front koji se kretao odozgo prema dolje po pročelju,
svojevrsni udarni val koji se spuštao niz vanjski zid.
Ova lutajuća fronta razaranja i povremeni pojedinačni petardi općenito se pogrešno tumače kao dokaz sinkronizirane
detonacije mnogih tisuća pojedinačnih eksplozivnih punjenja.
Međutim, ovo je kontinuiran proces; samo se segmenti tornja, koji je izgrađen od
pojedinačnih segmenata, odvajaju pojedinačno i s odmakom.
Evo video o tome:
Prvo se toranj uruši, zatim se višak tlaka otpušta i udarni val putuje prema dolje.
Ukratko o slajdu 4: Na fasadi je bila putujuća šok-val.
O dinamici uništenja Sjevernog tornja:
Zid plamena nakratko se pojavio iz rupe u sjevernoj kuli prije nego što se vrh još uvijek stojeće kule srušio i raspao.
Dakle, zid plamena, ukratko.
Tek tada je cijeli toranj izbacivao svoje komponente poput fontane, kao što se ovdje vidi, i na
jednoj je strani bio poderan – formacija fontane.
Međutim, ako pogledamo detaljni presjek, uvećanje, izgleda ovako: kula je s jedne strane prerezana kao nožem, dok iznad
već pada fontana krhotina prema dolje u parabelnom obliku.
Ne možeš preživjeti nešto takvo kad si unutra.
Ipak se dogodilo, neobjašnjivo čudo, Čudo stubišta B.
Dakle, za slajd 7: Sjećate se efekta rezanja.
Dinamika rušenja zgrade 7 bila je znatno drugačija.
Zgrada 7 je satima ispustala gust crni dim dok se kasno poslijepodne iznenada nije srušila.
Sekunde prije početka slobodnog pada, gornja konstrukcija, poznata kao penthaus, se urušila, a svjetlost je navirala odozgo
kroz staklene ploče; drugim riječima, postalo je svijetlo.
Tek tada se zgrada neočekivano i iznenada srušila, bez otpora vertikalnih čeličnih stupova unutra i bez otpora vanjske fasade.
Drugim riječima, svaka nosiva konstrukcija iznenada se raspala.
Nakon toga se formirao gljivični oblak i uzdigao se više od jednog i pol kilometra u nebo.
Evo kratkog videa urušavanja:
Visinu gljivičnog oblaka lako je procijeniti pomoću četiri zgrade Svjetskog financijskog centra.
Ove zgrade su otprilike 200 metara visoke, ovdje desno na slici, 200 metara za zgrade.
Dakle, slajd 8, jednostavan generički izraz: gljivični oblak iznad Zgrade 7.
Danas ćemo se prvenstveno usredotočiti na događaje u Sjevernom tornju – Tornju A, WTC 1.
To je toranj s antenom na krovu.
Posebno nas zanima 22. kat.
Pasquale Buzzelli je bio tamo kad je počela razaranja.
Iz presjeka nacrta znamo da je toranj imao četvrtasti tlocrt dimenzija 64 metra puta 64 metra.
Vanjska fasada bila je čelična mrežasta konstrukcija koja je također imala nosivu funkciju.
Unutarnje jezgro bilo je pravokutno i u njemu su se nalazili liftni vodovi, servisne jedinice i stubišta.
Uredski prostori bili su prostrani i otvoreni između jezgre i ove vanjske fasade.
Posebno nam je važna središnja liftna šahta teretnog dizala 50.
Ovo je prikazano kao mali žuti kvadrat u središtu, kao i stubište B s desne strane, prikazano u zelenoj boji.
Ukupno je bilo tri stubišta, ali nas zanima samo stubište B.
To je mjesto gdje se naš ključni svjedok nalazio u nultom trenutku.
Ovom slajdom smo se, da tako kažemo, sada upoznali s 22. katom.
U bočnom prikazu preglednog plana, dvostruki tornjevi izgledaju ovako – želio bih istaknuti sljedeće značajke:
1. U nacrtima, referentna nulta točka arhitektonskog projekta nalazi se na dubini od 75 metara u granitu.
Iz ove perspektive nulte točke, toranj je visok 510 metara.
Primjenjuje se od razine ulice na 400 metara.
2. Središnji liftni šaht broj 50 u sredini, označen žutom bojom, dugačak je 420 m od dna do
vrha – tj. prolazi i kroz četiri podzemne etaže.
Ovo je najvažniji tehnički element cijele prezentacije.
Ova liftova šaht definira kanal erupcije kroz cijelu kulu.
To je vrlo, vrlo važno.
3. Za ovaj središnji teretni lift 50 postoji dodatna udubina u granitu, poznata kao liftna jama.
Dubina je oko 6 metara.
Ovaj utor također služi kao mlaznica.
Ali zapamti ovo za danas: Vrtložna osovina služila je kao kanal erupcije od dna do samog vrha.
Sljedeće, pravokutna unutarnja struktura, unutarnje jezgro, prikazana je u crvenoj boji.
Središnje jezgro je podelement 1 strukturne analize, a podelement 2 strukturne analize je vanjska čelična mreža.
Mnogo je čvršće izgrađena od obične fasade.
4. U svakom su tornju upotrijebljene približno 100.000 tona čelika i 400.000 tona stakla i betona.
To znači da ukupna težina tornja iznosi pola milijuna tona.
Dakle, da sažmemo slajd 10, opći pojam je: Erupcijski kanal visok 510 metara od nulte točke.
Sada na stvarni proces uništenja:
Oko 10 sekundi prije nego što je započelo vidljivo uništenje blizanki, u svakom je slučaju zabilješen seizmički tremor.
Ukupno je bilo tri podrhtavanja, a ne dva.
Dva snažna seizmička signala mogu se jasno pripisati blizancima.
Treći tremor, ovdje prikazan u zelenoj boji, znatno je manji i ne može se jasno pripisati Zgradi 7, budući da ga nije uslijedilo
rušenje, nego samo pojava crnog dima od otprilike 11 sati.
Ali vratimo se na Sjeverni toranj.
Tresanje ispod sjeverne kule izmjereno je 2,3 na Richterovoj ljestvici.
Zatim je nastala tišina na 10 sekundi.
Slajd 11: Potres
Međutim, 21 sekundu nakon ovog potresa, Sjeverni toranj je izgledao upravo ovako:
Stojeća, pjenušava fontana krhotina i prašine s crnom zastavom iznad, centrirana u sredini.
I to je ono što ja nazivam hicem kroz cijelu zgradu.
Ono što je sada uzbudljivo je kratko razdoblje između podrhtavanja i ovih mirnih 10 sekundi.
Nešto vrlo tajanstveno se moralo dogoditi.
Ukratko, međutim, već se može reći da:
1. Uočena dinamika uništenja je netipična za vatru, kerozin i mrtvu težinu.
2. Također je netipično za rezne i eksplozivne naboje, poput termita ili TNT-a.
Ovo prirodno postavlja pitanje: što sada radimo?
Potrebno nam je novi pristup.
Ne može biti bilo jedno. Ne može biti ni drugo, jer to proturječi opažanjima.
Model Ground Zero, ili GZM, sada pretpostavlja visok unos energije izravno ispod
tornjeva, točnije na referentnoj arhitektonskoj nuli.
To je 75 metara duboko u granit.
Prvo pretpostavimo čisto kemijski proces i procijenimo 50 kamiona, svaki nosi 20 tona tvari X.
To odgovara ukupnoj energiji većoj od jednog kilotona ekvivalenta TNT-a.
I to je odlična ponuda.
Zamislite 50 kamiona na parkiralištu njemačke autoceste tijekom vikenda, svaki s 20 tona tereta.
Kad se ova energija zapali i pretvori, mora nekako oblikovati eruptivno jaje ispod tornja, čiji izbjegujući radni
plinovi se uzdižu kroz toranj putem teretnog dizala 50.
Ali ostaje pitanje: zašto ovi radni plinovi imaju tako razoran učinak kad se u početku
izbacuju prema gore kroz vrlo uski kanal u granitu?
Kako je to moguće?
Evo slajda u općem smislu: Model Ground Zero pita: kako je to moguće?
Dakle, prvo pitamo o osnovnom fizičkom načelu uništenja.
Što se događa s građevinom kada u njoj eksplodira komora za plinski tlak koja sadrži vrlo vruće radne plinove?
Razmotrimo sljedeće: 1: Prema Bernoullijevom principu – Bernoulli je bio švicarski fizičar, usput, pa
pozdrav Švicarskoj – u neposrednoj blizini struje postoji negativan tlak s usisnim učinkom.
Ovo možete vidjeti, na primjer, u vlaku koji juri pokraj vas.
Zrakni tok može odnijeti predmete, odvozeći ih prema vlaku.
Ovdje u tornju do izbijanja dolazi samo kada se negativni tlak uruši, na primjer zbog dosežene
nadmorske visine ili, alternativno, zbog otvaranja.
Sažetak slajda 14: Učinek usisavanja i negativan tlak
Ili, kao posljedica ovoga, nakon što je plazma eruptirala, nakon što su vrući plinovi eruptirali, iznad razmatranja 2:
Ako su ti radni plinovi izuzetno vrući, oni odmah uništavaju konstrukciju zgrade kad se ispuste u
gornji dio. Govorimo o 4000 stupnjeva, 5000 stupnjeva.
Međutim, ova rastvorena struktura je vrlo teška i pritisnut će prema dolje, padajući prema dolje.
Ova masa sada predstavlja prepreku rastućem protoku plina.
Pod pretpostavkom da čini samo 10 % težine zgrade, to je 50 000 tona mase u padu ili piroklastični tok koji se ubrzava s visine.
Dakle, još jednom: 50.000 tona vruće prašine koja pada s neba i izuzetno vrući mlaz radnih plinova koji udara u tu prašinu.
Čekić i kovački nakovanj, da tako kažemo, koji se zatim zajedno spuštaju prema dolje.
U ovoj situaciji Pasquale Buzzelli je simbolično predstavljen ovdje u sjevernoj kuli u žutom okviru.
Dakle, slajd 15, opći pojam: čekić i kovački nakovanj
Već je jasno da će unutarnje jezgro tornja biti potpuno rastavljeno.
Ali što će se dogoditi s vanjskom fasadom, sa čeličnom mrežom?
Uočili smo lutajući front uništenja na južnom tornju, a na sjevernom tornju više nalik oštrici koja reže ili trga.
Oba obrasca razaranja su jasno logična, budući da je početno isključivo vertikalni smjer radnih plinova koji bježe preusmjeren
horizontalno i time pogađa vanjsku fasadu punom snagom.
Protok plina iz sjevernog tornja bio je znatno brži, masovniji i energičniji od onog iz južnog tornja.
Ovo objašnjava različito ponašanje, koje je unatoč tome temeljeno na istom principu.
Evo kratke animacije za južni toranj:
Materijal izlazi iz donje strane, a prepreka je iznad. Pritisak se potom mora otpustiti bočno.
Dakle, da budemo izravni, slajd 16: Pritisak jednostavno mora biti oslobođen.
Što se tiče vanjske fasade, već možemo procijeniti da plinski mlaz mora udarati vodoravno iznutra pri minimalnoj brzini od
100 metara u sekundi, budući da su kule projektirane za brzine vjetra do 300 kilometara na sat. To je 85 metara u sekundi.
Daljnje termičko slabljenje je, naravno, korisno kako bi se osiguralo da se cijela fasada doista raspada.
To se postiže prirodnim širenjem plazme, vrućih plinova, u gornjoj regiji tijekom erupcije.
U donjem dijelu je, međutim, brzina protoka plina znatno veća, jer mora savladati manji uzdignuti visok, što znači da
ima visoku kinetičku energiju i može imati razoran učinak.
Ovaj prekrasan crtež prikazuje sve tri kule – Zgradu 7, WTC 1 i WTC 2.
Ostajemo u istoj perspektivi 7, 1, 2.
Dakle, slajd 17 prije: Sve je još uvijek netaknuto. I slajd 18 poslije.
Evo istog pogleda nakon završetka procesa 7, 1, 2.
WTC je sada hrpa ruševina, a njegova granitna fasada leži na vrhu poput crvenog pokrivača.
Područje oko WTC 1 i WTC 2 potpuno je zatrpano ruševinama.
Vanjska fasada se širi prema van i djelomično leži poput kože oguljene banane, s tlocrtom
odgovarajućeg tornja u središtu na vanjskoj strani.
Također su vrijedne pažnje preostale L-oblikovane strukture vanjske fasade, smještene na kraju strelice 2 za
južni toranj i na kraju strelice 1 za sjeverni toranj.
Ako malo dalje produžimo kraj strelice 1, možemo vidjeti mali kupolasti krov, bijelu gomilu
ruševina, gotovo u središtu tlocrta sjevernog tornja.
Sada ćemo zumirati sliku; to je ista slika. Povećajte je i primijetite jednu stupu koja strši desno od kupole. Zapamtimo to.
L-oblikovna preostala struktura pročelja također je jasno vidljiva: ovdje na slici dugi segment i kratki segment.
To je bio slučaj s sjevernim tornjem, a u južnom tornju ostale su strukture upravo tog oblika.
Uzet sa tla, kupola ruševine i jedini stup koji se ističe, koji smo zabilježili.
Dakle, dva slajda 19 i 20, općenito rečeno, glase: Prisutne su preostale strukture
U ovom trenutku ćemo napraviti kratku zaobilaznicu kako bismo nešto demonstrirali u kućnom eksperimentu.
Kao što je fizičar Richard Feynman tako primjereno rekao: "Nije važno koliko si
pametan, tko je dao pogodak ili kako se zove."
Ako se ne podudara s eksperimentom, pretpostavka je netočna. To je sve što je važno.
Dakle, prvo pokazujemo da se kupola izrađena od aluminijskih segmenta četvrtastih cijevi rastavlja odozgo prema
dolje kada usmjereni zračni mlaz prolazi kroz kupolu odozdo.
U ovom eksperimentu, s približno 6 bara iz mlaznice zračnog kompresora.
Dakle, evo prvog eksperimenta:
Jedan segment za drugim podiže se na vrhu, budući da zaštitni vakuum u cijevi više ne
postoji i protok zraka se na vrhu može širiti.
Prazne kutije šibica koje stoje pored kupole također osjećaju sve jači zračni tok iznad, naginjući se
na jednu stranu ili bivši raznesene na sve strane.
Važno je napomenuti da se svaki segment, jedan za drugim, na vrhu podiže komad po komad zračnim strujom odozdo.
Uništenje ne počinje odozdo, kako se uvijek pretpostavlja.
Pa nazovimo slajd 21: Uništenje odozgo prema dolje.
Naš kućni eksperiment je dosljedno reproducibilan.
U drugoj konfiguraciji zračni mlaz također rastavlja kupolu izrađenu od aluminijskih segmenta četvrtastih cijevi odozgo prema
dolje, prikazanu ovdje lijevo na slajdu, tj. drugi eksperiment.
Dakle, opet to vidimo: ovdje struja teče prema dolje.
Međutim, kada dodamo oblogu, kao što je ovdje prikazano s desne strane, koristeći istu foliju, tj. vanjsku
fasadu – u ovom eksperimentu s metalnim pločama pričvršćenim magnetskom trakom – vidimo da:
Horizontalna komponenta je preslaba da bi metalne kartice bacila bočno.
Bočno širenje zraka nije dovoljno za ovo.
Samo su segmenti aluminijskih cijevi zavijeni oko tornja poput vrtloga.
Držat ću ih pred kamerom na trenutak. Evo ovih metalnih kartica.
Ne znam možeš li to vidjeti, ali konture elemenata sustavne rešetke su na njemu otisnute.
Dakle, evo trećeg eksperimenta: nema dovoljno energije da se ove metalne kartice, pričvršćene na ovaj način, pomaknu bočno.
Dakle, krovni naziv za ovaj lim može se jednostavno opisati kao metalne kartice ili, da to kažemo elegantnije, elementi
rešetkastog sustava fasade. To bi bio tehnički naziv za to.
Međutim, čim postavimo protutežu na osovinu erupcije, na primjer mali kofić, ta se masa nakratko podigne uzlaznim zračnim tokom.
Ovo uništava vratilo izrađeno od aluminijskih segmenata.
Masa sada počinje padati i usmjerava neprekidni uzlazni zračni tok vodoravno.
Metalne kartice, koje su pričvršćene samo magnetskom trakom, sada su uspješno odnesene u stranu protokom zraka, odozgo do oozgo.
Dakle, evo četvrtog i posljednjeg eksperimenta:
Odmah kod mlaznice kanta se ponovno zaustavlja i katapultira prema gore, što naravno nema nikakvog smisla
kad se imitiraju procesi u Svjetskom trgovačkom centru.
Ali ste shvatili princip, i on se zasigurno može mnogo bolje i uvjerljivije
predstaviti kao model koristeći komponente 3D pisača.
To bi bio vrijedan istraživački projekt za hrabru sveučilišnu ustanovu ili čak školu.
Student mi je već izradio CAD model koji se može ispisati na 3D pisačima ili se sastoji od labavo pričvršćenih
Lego kockica u kombinaciji s isprintanim dijelovima.
Naravno, ništa se ne smije zaglaviti tijekom takvog eksperimenta.
Sve mora biti konstruirano toliko labavo da i male razlike u tlaku zapravo rastave model.
Nažalost, ovaj rukotvornički projekt je vrlo, vrlo dugotrajan i stoga još nije realiziran. Toliko o principu gradivnih blokova.
Ali vratimo se na našu malu kupolu.
Priču možete pronaći u medijima pod ključnom riječi: Čudo stubišta B – das Wunder von Treppenaufgang B.
Unutar malog kupola, grupa Mickeyja Krossa (14 osoba) i Pasquale Buzzelli preživjeli su pad
od 50 metara i sletjeli na ili iza malog kupola.
Dakle, slajd 25: Čudo stubišta B
Nakon uklanjanja ruševina, ovako je to izgledalo iza ove kupole:
Ovdje je jasno vidljiv stubište u kojem je grupa s Mickeyjem Krossom preživjela. To je malo čudo.
Ali su strukture ostale netaknute, pa su i ljudi unutra preživjeli.
Malo čudo, ali donekle logično. I ti i ja bismo preživjeli.
Priča o Pasqualu Buzzelliju, s druge strane, graniči s magijom: toranj se srušio ispod njega i on je pao 50 metara do smrti.
Nije poginuo pri udaru, nego je meko sletio.
Nije bio ni ubijen ni zdrobljen pod ruševinama, ni raztrgan eksplozivom, ni spaljen termitom
ili vatrom, ni ozračen ni skuhan, ni ispario.
Nije ostao gluh ni slijep. Međutim, izvijestio je da je tijekom pada s visine od 50 metara čuo grmljavinu.
Nakon toga je kula nestala, a iznad nje je bilo plavo nebo.
Dakle, da sažmemo slajd 26: Vještičarenje, magija, dosad neobjašnjivo
Izjave Pasqualea Buzzellija mi se čine toliko zanimljivima jer odgovaraju svim pojavama
koje se mogu očekivati prema modelu Ground Zero.
Ne podudaraju se s objašnjavajućim modelima koji navode eksplozive i reznim sredstvima kao glavni uzrok.
U svojoj knjizi "We All Fall Down" opisuje faze, korake prije i tijekom uništenja.
I primijetite da se on u svojoj pripovijesti uvijek poziva na sekunde.
Nije riječ o milisekundama, kao što bi se očekivalo kod eksplozije.
Sve je sporo, kao u noćnoj mori.
Prvo se kula trese. Buzzelli piše: "rastući drhtaj".
Tada se toranj počinje tresati kao lud. On piše, stroj za drmanje.
Odozgo se čuje gromoglasna buka.
Tek tada se prekida veza zida i stubišta, a ograde su otkinute od zida.
Tek sada se na zidu počinju stvarati pukotine. I te pukotine polako rastu. Buzzelli piše, rastuća pukotina.
Odjednom se sve potporne strukture uruše i stepenice se sruše, ispunjavajući sve prašinom.
U sljedećih nekoliko sekundi Buzzelli padne i bude pogođen tvrdim predmetima koji se također vrte.
Međutim, on je djelomično nošen i usporen snažnim uzdizanjima.
Piše: "naleti paklenog daha; NJEGOVO TIJELO SE OKREĆE I UVija dok lebdi, naizgled bez težine, NA STRAŠNOM VJETRU".
Nakon pada slijedi meko slijetanje na čeličnu gredicu na visini četvrtog kata nakon nekoliko sekundi leta.
Buzzelli je pri slijetanju zadobio samo slomljenu nogu.
Slajd 27 može se sažeti pod naslovom: Noćna mora
I prava je noćna mora kad si u zgradi i odjednom se sve počne raspadati.
Knjiga Pasqualea Buzzellija napisana je vrlo emotivnim stilom, donekle pretjeranim i ponekad čak suzama
natopljenim. Međutim, u kontekstu hladne, trezve analize, moramo se zapitati: tko je bio gdje?
Drugim riječima, precizni podaci o položaju, tlakovi, brzine, vremena itd.
Ipak, knjiga je važan element u istraživanju 11. rujna, knjiga ključnog svjedoka.
Kad su se radni plinovi oslobodili, Pasquale Buzzelli je bio na 22. katu, a grupa Mickeyja
Krossa na 4. katu, ali su oboje bili u stubištu B.
Radni plinovi izlaze brzinom od najmanje 100 metara u sekundi, a u početnoj fazi vjerojatno čak i 200 metara u
sekundi, što se može zaključiti iz interferencijskih signala, prekida prijenosa i prijenosa uživo iz helikoptera.
Koriidori u obliku križa u ovom trenutku djeluju kao vakuum, a kasnije kao raspodjelnik tlaka.
Materijal se usisava u središte.
Međutim, betonske konstrukcije u stubištu još nisu probile čelične stupove; dosad su se pojavile
samo pukotine, a stepenice i zidovi su se slegnuli.
Dakle, slajd 28: Raspršivač tlaka, hodnici
Zatim slajd 29: Praznina
Ovdje se situacija pogoršava za Pasqualea Buzziellija jer se radni plinovi oslobađaju prije nego što je toranj vidljivo uništen.
Sve se još uvijek događa unutra.
Ovdje je osobito jasno da je središnji liftni stub broj 50 pomaknut malo prema zapadu; nije u sredini.
Nasuprot tome, hodnici u obliku križa prolaze kroz središte zgrade.
Teretni lift 50 je pored njega. Kao što je spomenuto, materijal se sada usisava prema središtu, osobito kroz hodnike.
Ova specifična geometrija, pomak eruptivnog kanala, spašava živote manjeg broja ljudi u tornju i odgovorna
je za formiranje preostalih struktura male kupole i L-oblikovanih preostalih struktura pročelja.
Slajd 30: Sada slijedi nadštampavanje.
Nekoliko sekundi kasnije, zona visokog tlaka prolazi kroz 22. kat.
Ali u ovom trenutku Pasquale Buzzelli je već ispod smrtonosnog lijevka.
Materijal se izbacuje u svim smjerovima, ali osobito prema zapadu.
U završnoj fazi materijal se izbacuje izvan malog kupola.
Označio sam točku slijetanja Pasqualea Buzziellija malim cijan kvadratom.
Nalazi se neposredno uz stubište B, s desne strane na slici.
Očito je da se Buzzelli pomaknuo samo nekoliko metara prema jugoistoku.
Evo opet krupnog plana situacije pri prolasku kroz zonu tlaka:
Fotograf gleda prema jugu, a zapadna strana tornja je jasno vidljiva, što je upravo
smjer u kojem je teretni lift 50 premješten.
U tom smjeru učinak noža bio je jači jer je pročelje bilo bliže protoku energije.
Ova blaga asimetrija u ponašanju ili obrascu erupcije stoga se objašnjava modelom Ground Zero – i samo
modelom Ground Zero. Nijedan drugi model to ne može postići.
I opet pitanje: tko je bio gdje – ovaj put tijekom uništenja strukture?
Na slici sam sivim točkama označio parabelu fontane i ekstremno izbacivanje materijala prema zapadu.
Pasquale Buzzelli i grupa s Mickeyjem Krossom nalaze se u suprotnom dijelu tornja, tj. na istoku.
Unutarnje čelične stupove već su rastavljene i razmontirane dok prolaze kroz zonu tlaka.
Čelična rešetkasta konstrukcija vanjske fasade uništena je u segmentima ili se potpuno lomi, ponekad i u cjelini, prema van.
Ali – stubište i betonski zidovi su se već slegli.
Buzzelli pada zajedno s ruševinama.
To znači da je Pasquale Buzzelli uvijek ispod zone tlaka.
Slobodni pad usporavaju uzdizajuće struje.
Procijenjena brzina pada je 10 metara u sekundi.
To je 36 kilometara na sat. To znači da je vrijeme pada za 50 metara punih 5 sekundi.
Slajd 32 stoga se može sažeti pod naslovom: Surfer 11. rujna
Tako se ponekad naziva Pasquale Buzzelli zbog relativno dugog trajanja pada ili lebdenja na tim plinovima.
Ključna poruka Pasqualea Buzzellija je polako pucanje zidova i otpuštanje veza, kako je opisano,
te proces pada koji traje samo nekoliko sekundi.
Inače, on sam je živi dokaz procesa, učinka negativnog tlaka u blizini radnih plinova koji bježe, stalnog usporavanja pada.
Citat: "I dok sam se molio, zid se napukao i pod se srušio. I tada sam počeo padati, i u tom
trenutku sam shvatio: Bože moj, ovako ću umrijeti."
Ostao sam u fetusu, osjećao sam zrak nalik pijesku pod visokim pritiskom, udario me je i
vidio bljeskove svjetla od udara predmeta u mene.
U djeliću sekunde podigao sam pogled i samo sjedio, potpuno otupio, gledajući u plavo nebo.
Evo izvatka iz intervjua na engleskom jeziku.
Ključna poruka Mickeyja Krossa je opisani efekt privlačenja.
I onda vjetar. Vrlo, vrlo jak vjetar.
Moj kaciga – počela me podizati s tla, pa sam se čučnuo.
Zatim sam se spustio u čučanj i tražio stepenice pored ograde, smanjujući se koliko sam mogao.
Kaciga mi je počela letjeti s glave. Zaboravio sam je zavezati. Zato sam zgrabio kacigu.
Instinktivno sam se zavukao u kut.
Evo intervjua na engleskom. Još jedan isječak.
Slajd 34 ukratko: Vjetar u kuli
Cijela destruktivna dinamika – uključujući "čuda" – može se jednostavno i dosljedno objasniti
pretpostavkom erupcije koncentriranih radnih plinova iz tla.
Sada nema nikakvog očitog razloga da se alternativni mediji protive ovom fizički ispravnom pristupu, osim:
Strah čitatelja, strah ljudi da ovo objašnjenje može biti istinito – i njihova odbijanja da se pozabave tim pitanjem.
S Covidom, ovo negiranje nije tako snažno, jer mogućnost da su odgovorni pogriješili uvijek ostaje kao psihološka rupa.
Instinktivna isprika: "Političari to nisu tako mislili, nisu to željeli, nisu znali."
Da bih pomogao prevladati taj strah, dizajnirao sam razne predmete kao poticaje za razgovor koji mogu poslužiti kao pomagala.
Ovo su čaše, kockice, knjižice i tako dalje.
Evo, na primjer, knjižicu "Fizika straha i zabave" koja objašnjava fiziku vertikalnog
bacanja koristeći odabranu visinu Sjevernog tornja.
To je šala, skrivena šala fizičara u nacrtima.
Osim toga, prikazuju se vrlo zanimljivi snimci u usporedbi s drugim eksplozijama.
Sažetak slajda 35: Negativan stav ili uočeni negativan stav
Nadalje, glavne fizičke zagonetke vezane uz uništenje Svjetskog trgovačkog centra mogu se svesti na samo šest pitanja,
što im omogućuje da budu prikazane na licima Rubikove kocke.
Ukratko ću to pokazati.
Ove šest tema su:
Impuls – to jest, fontana prašine Sjevernog tornja sa bočnim površinskim momentom.
Energia u tlu – to jest, zabilježeno vrijeme hlađenja od tri mjeseca.
Ovdje možete vidjeti bočnu površinu Energy underground i rastuće oblake pare na slici.
Sljedeće, neostvareni moment južnog tornja o kojem smo raspravljali – bočna površina bila
bi Nekonzervativnost kutnog momenta.
Preživjeli u Sjevernoj kuli o kojima smo razgovarali – preživjeli bi bili u bočnom prostoru.
Iznenadno zapaljenje automobila, koji su odjednom svi gorjeli, i –
Vruća prašina, tj. piroklastični tok i gljivasti oblak iznad Zgrade 7, koji se kasno poslijepodne
uzdigao u nebo – bočni odjeljak Vruća prašina.
Dakle, što se tiče slajda 36: Čarobni kubus
Naravno, postoji mnogo više misterija koje okružuju 11. rujna.
Dakle, nacrtao sam još jedan kocku i shvatio da se gotovo sve zagonetke vezane uz uništenje Svjetskog
trgovačkog centra zapravo mogu svesti na samo 42 pitanja.
To znači da se mogu predstaviti u kocki koja može mijenjati oblik, kao što je ovdje prikazano.
Pa, ovo je teško prepoznati na prvi pogled – ali bio je to kockasti predmet s različitim
stranicama koji je mogao poprimiti vrlo zanimljive oblike.
Ili evo, ovo je zatvoreni kocka. A ova se kocka može otvoriti i u njoj se nalaze dodatne zagonetke.
Ovo su poznate vanjske površine, ali kad ovu otvorimo, vidimo, na primjer, misterij tekućeg metala ili seizmičkih signala.
Kao što sam rekao, možeš koristiti ovaj kocku, a svaka pojedinačna slika je zagonetka koju je lako objasniti – i sve
se skladno uklapa, sve dok znaš kako ponovno složiti kocku.
Dakle, kroz takve igre kockama možete naučiti mnogo detalja. Ipak, unatoč svim igrama,
predmet ostaje psihološki vrlo teško dostupan.
A evo citata dr. Davida Hughesa sa Sveučilišta u Lincolnu:
Razmatranje mogućnosti da je 11. rujna bio zločin pod lažnom zastavom zahtijeva od ljudi na Zapadu da odbace
temeljne pretpostavke s kojima su socijalizirani od rođenja.
Ali što točno znači psihološki teško dostupno?
To znači da se ljudi isključuju, ljute se ili izlaze iz prostorije jer više ne mogu razumjeti informacije.
Jer osjećaju da je njihov pogled na svijet pod napadom.
Vratit ću se na to.
I nazivam slajd 37: Sposobnost promjene poput kocke ili, kolokvijalno, Sposobnost promjene.
Bilo je važno da ovaj prvi korak u rješenju predstavljenom na ovom predavanju omogući mogućnost erupcije.
Dakle, da se uopće dopusti
Priroda ulazne energije je u početku sekundarne važnosti.
Kao primjer, naveo sam 50 x 20 tona tvari X, što dovodi do formiranja plinske tlačne komore.
Međutim, također je moguće da je upotrijebljeno samo nekoliko (!) vreća tvari U, odnosno samo 120 kg.
To je mnogo, mnogo, mnogo manje.
Međutim, to bi značilo da proces nije kemijski, nego nuklearni.
Probna bušenja dokazala bi prirodu energetskog ulaza izvan svake sumnje i okončala sve sporove.
U svakom slučaju, proces se može lako sinkronizirati s povijesnim videozapisima u kratkom animiranom filmu.
Izradio sam 120 pojedinačnih slika za južni toranj, za nuklearni proces.
Možemo vidjeti u kulu, ili kroz nju, da tako kažemo.
Aktivirana tekuća smjesa gori u granitu kao odgođeni superkritični reaktorski sustav na
otprilike 3000 stupnjeva i zapali se u nultoj točki.
U roku od deset sekundi eruptivno jaje se probija prema gore.
Dođe do erupcije koja se u početku fokusirano probija kroz kulu.
Špic se raspada, urušava i počinje se vrtjeti.
Isparelo željezo prepoznaje se kao crni prah, a beton u prahu je bijel.
Kula je srušena do temelja.
Dakle, slajd 38 – bitno je ovdje: Od konvencionalnog pristupa do nuklearnog pristupa.
Stoga možemo vidjeti da se procesi definirani modelom Ground Zero već mogu jasno objasniti u jednostavnom kućnom eksperimentu.
I vidimo da se sva opažanja na licu mjesta savršeno uklapaju u model ili su čak
potkrijepljena njime, zahvaljujući dostupnim videozapisima.
Ipak, model Ground Zero također je u velikoj mjeri odbijen ili ignoriran od strane alternativnih medija.
Ovaj psihološki fenomen temelji se na nezamislivoj veličini zločina, na propagandnim kontranarrativima poput izvješća NIST-a,
na kontroliranim sveučilištima i kupljenim znanstvenicima, tj. na suučesništvu – i na težini dobronamjernih
disidentskih glasova i argumenata, uključujući one iz alternativnih medija, protiv modela Ground Zero.
U potonjem slučaju, dva glavna argumenta su:
Nije bilo značajne radioaktivne kontaminacije. I –
Nemoguće je zadržati takav zločin u tajnosti.
Uostalom, ne možete planirati i izvesti nešto ovako bez da netko da naznake ili upozori javnost.
Međutim, AI, umjetna inteligencija, ovdje priča potpuno drugačiju priču.
Dakle, ovdje vidimo nešto novo, potpuno novo, kao razvoj: ulogu alternativnih medija i ulogu
umjetne inteligencije u rješavanju ovog zločina.
Prvo bih se želio vratiti na argument: To je nemoguće zbog nedostatka kontaminacije.
Ako umjetnu inteligenciju pitamo o provedbi takvog procesa, ChatGPT piše – evo:
Ovdje imate hipotetički materijalni sastav za nuklearni sustav demontaže temeljen na
odgođenom superkritičnom reaktorskom sustavu.
Recept je na slajdu blago zasjenjen, jer je važno Fallout vezanje.
A ChatGPT piše o ovoj vrlo povezanosti posljedica:
Početno zračenje sastoji se od gama i neutronskog zračenja.
A rezidualno zračenje (alfa i beta zračenje iz fisijskih produkata urana) vezano je u prašini krhotina.
I stupanj raspadanja je općenito visok zbog uključivanja materijala u jezgru
isparavanja, gdje je proces započeo u granitu.
Ukratko, ChatGPT piše: Radi, moguće je.
Dakle, ukratko, svim tražiteljima mira i istine – molim vas:
Molimo pregledajte argumente u vezi s tvrdnjom: Nije bilo značajne kontaminacije.
Zagađenje je bilo blago povišeno na Ground Zero. To je činjenica.
Međutim, ta je činjenica dosljedno gurana pod tepih, odnosno odbacivana argumentima.
Mnogi pripadnici hitnih službi koji boluju od raka također ukazuju na izloženost niskim razinama zračenja tijekom dugog
vremenskog razdoblja, uz učinke azbesta i toksičnih isparenja.
Tako je važno za slajd 40, savez o zagađenju koji je odredila umjetna inteligencija.
Što se tiče drugog argumenta, "Nemoguće je zadržati takvo zločinstvo u tajnosti", ne treba se ni
osvrnuti na strogo tajni Manhattan Project iz 1942. godine, koji je doveo do razvoja atomske bombe.
Što se tiče narativnog razvoja u vezi s uništenjem Svjetskog trgovačkog centra nuklearnim procesom,
on zapravo prolazi kao nit kroz povijest 11. rujna.
Narativ "Atomska bomba" je izvorno bio namjeran; jasno je prisutan.
Evo nekoliko primjera:
Godine 1990. kartaška igra predviđa uništenje Blizanki atomskom bombom.
Karta se zapravo zvala Terrorist Nuke.
Godine 1995. Benjamin Netanyahu u svojoj knjizi Borba protiv terorizma upozorava na uništenje Svjetskog trgovačkog
centra nuklearnom bombom koju su aktivirali islamisti.
Godine 1998. američki strateški dokument (Foreign Affairs, svezak 77, broj 6), u suradnji s Philipom D. Zelikowom,
obradio je tu temu kao upozoravajući primjer. Evo citata:
Da je bomba koja je 1993. eksplodirala ispod Svjetskog trgovačkog centra bila nuklearna ili da je
učinkovito raspršila smrtonosni patogen, onda bi ...
A onda su tu sve drastične mjere koje bi vlada morala poduzeti kako bi zaštitila svoje građane.
Pet dana nakon događaja, 16. rujna 2001., u španjolskom listu El Mundo pojavio se članak u kojem se navodi da je
sumnjiva teroristička skupina na crnom tržištu kupila tri mini atomskih bombe – čak je naveden i tip.
Ukratko, svim tražiteljima mira i istine:
Molimo pregledajte argumente u vezi s izjavom: "Nikada nije bilo nikakvih dokaza o mogućoj upotrebi
nuklearne bombe u uništenju Svjetskog trgovačkog centra."
Činjenica je da je narativ bio sustavno pripremljen, ali je potom napušten u korist blaže verzije.
Dakle, uzbudljiva slajd 41 kao krovni pojam: Prethodno znanje i planirani razvoj narativa
I evo posljednjeg slajda: Kako ćemo se sada izvući iz ove zbrke?
Imajmo hrabrosti psihološki nadvladati narativ.
Zaigrano, koristeći AI sustave koji omogućuju zaobilaženje filtara političke korektnosti i mogu pružiti odgovore
koji nisu pod utjecajem kulturnih utjecaja ili preferencija.
Ali unatoč hrabrosti i AI sustavima, unatoč umrežavanju i sporom kolektivnom buđenju, trebamo pomoć.
Ljudi su bili i nastavljaju biti obmanjivani na svakoj razini.
Ovo se također odnosi na mnoge saučesnike koji su samo žrtve nevjerojatne sheme prijevare koju sami ne razumiju.
Ukratko, svladavanje prijevare zahtijeva pomoć svih – osobito pomoć onih koji su u ovoj igri
izvršitelji protiv svoje volje i žele se povući.
Ne smijemo samo naučiti hrabrost, nego i oprostiti kako bismo iz ovoga izašli, radi istine.
Što jasnije pokažemo da smo prozirali sustav laži i već ga probili, što jasnije kažemo da postoji
budućnost za one koji žele otići i da je oprost moguć, to će se brže urušiti kuća od karata laži.
Nadam se da vam je ova prezentacija bila korisna. Puno vam hvala!