Hei, jeg heter Heinz Pommer, jeg er utdannet fysiker og jobber som teknisk redaktør og teknisk tegner.
Min presentasjon i dag har tittelen:
Verken brann eller riving: Hvorfor Pasquale Buzzelli overlevde ødeleggelsen av det nordlige tårnet i bygningen
Lenken til lysbildene er gitt nedenfor, på det første lysbildet, og på dette punktet også en
stor takk for at dette foredraget kan finne sted.
Det første spørsmålet du naturlig nok vil stille deg er: Hvem er denne Pasquale Buzzelli?
Buzzelli er til en viss grad nøkkelvitnet til ødeleggelsen av tvillingtårnene.
I nordtårnet overlevde 15 personer ødeleggelsene, men bare Pasquale Buzzelli befant seg relativt høyt oppe i bygningen,
ca. 80 meter over gatenivå, og kunne gi en øyenvitneskildring av hva som skjedde inne i tårnet og hvordan det gikk i oppløsning.
I dag vil jeg forklare hvorfor han overlevde rettssaken.
Innledningsvis en kort video, som starter med Buzzellis uttalelse.
Sitat: "Og mens jeg ba, sprakk veggen og gulvet ga etter, og så begynte jeg å falle. Og i det øyeblikket
innså jeg: Herregud, det er slik jeg kommer til å dø."
Den fallende fontenen av materiale er tydelig synlig.
Etter å ha skutt gjennom, faller de vertikale segmentene til venstre nå i en roterende bevegelse.
Se opp, nå til venstre, her kommer de ut av støvet.
Nå, vent, nå, her og først da kollapser den gjenværende strukturen til høyre vertikalt.
Denne strukturen har fått kallenavnet Spire.
For dette første lysbildet kan vi definere det generiske begrepet: Hvem er Pasquale Buzzelli?
For det første må vi nå forlate den gamle diskusjonsrammen - brann eller riving.
For vanligvis er du allerede fanget av dette spørsmålet og kan ikke finne sannheten hvis det
verken var ild og dødvekt eller en eksplosjon.
I dette foredraget vil jeg spesielt legge vekt på to punkter ved å beskrive de fysiske prosessene.
1. Vestens globalt gyldige fortelling - at de tre tårnene kollapset på grunn av brann - er en tydelig
gjenkjennelig, men merkelig nok globalt akseptert løgn.
2. De alternative mediene og spesielt gruppen av arkitekter og ingeniører for sannheten om
11. september A og E www.ae911truth.org tar feil.
Det var ikke en eksplosjon i konvensjonell forstand.
Tvillingtårnene ble ødelagt av en annen prosess, nemlig utbrudd av fokuserte arbeidsgasser fra bakken.
Og akkurat som i Covid-saken vitner det nøyaktig planlagte hendelsesforløpet om en utrolig teknisk ekspertise.
Denne forelesningen handler først og fremst om forklaringen av dynamikk, dvs. forklaringen av prosesser
som foregår etter hverandre og som kan observeres.
Når disse prosessene er startet, kjører de forutsigbart og automatisk, som et
"djevelens marmorkjør", i løpet av 30 sekunder.
Den generelle betegnelsen for dette andre lysbildet er derfor: Forlater diskusjonsrammen.
Hvordan sprenger vi den? Hvordan kommer vi oss ut av det?
La oss nå analysere dynamikken i ødeleggelsen av det sørlige tårnet:
Ved det sørlige tårnet begynte den øvre blokken å synke og samtidig rotere litt.
Så sluttet den plutselig å rotere og løste seg helt opp i den øvre delen og forsvant ned i støvet, som var dypsvart
øverst på grunn av fordampet jern og gråhvitt nederst på grunn av den pulveriserte betongen, altså to-lags, to-farget.
La oss merke oss for dette lysbildet: Det var et tofarget støv, og dreiemomentet til den fallende spissen forsvant.</i
Et annet markant trekk var en front av ødeleggelser på fasaden som gikk fra topp til bunn, en slags
trykkbølge som arbeidet seg nedover ytterveggen.
Denne vandrende fronten av ødeleggelser, og i noen tilfeller enkeltsalver, blir vanligvis feiltolket som bevis på synkronisert
detonasjon av mange tusen individuelle sprengladninger.
Det er imidlertid en kontinuerlig prosess, bare segmentene i tårnet som er bygget av individuelle segmenter,
rives fra hverandre individuelt og med en forsinkelse.
Her er en video om det:
Først knekker tårnet, og deretter frigjøres overtrykket, og trykkbølgen beveger seg nedover.
Oppsummering for dette lysbilde 4: Det var en vandrende trykkbølge på fasaden.</i
Om dynamikken i ødeleggelsen av Nordtårnet:
En vegg av flammer kom et kort øyeblikk ut av hullet i det nordlige tårnet, før toppen av det fortsatt
stillestående tårnet sank nedover og gikk i oppløsning.
Så flammevegg, i et nøtteskall.
Først da spydde hele tårnet ut sine bestanddeler som en fontene, slik man kan se her,
og ble revet opp i sidene - fontenedannelse.
Men hvis vi ser på et detaljert utsnitt, en forstørrelse, ser det slik ut: Tårnet er skåret opp på sidene som
med en kniv, mens en fontene av murbrokker allerede faller ned ovenfra i en parabelform.
Du kan ikke overleve noe sånt når du er der inne.
Og likevel skjedde det, det uforklarlige mirakelet, Mirakelet i trappeoppgang B.
Så for lysbilde 7: Du husker skjæreeffekten.
Ødeleggelsesdynamikken i bygning 7 var helt klart annerledes.
Bygning 7 produserte dyp svart røyk i flere timer før den plutselig kollapset sent på ettermiddagen.
Sekunder før det frie fallet begynte, kollapset den øverste strukturen, det såkalte penthousetaket, og lyset strømmet
inn gjennom glassrutene ovenfra, det ble med andre ord lyst.
Først da kollapset bygningen uventet og plutselig, uten motstand fra de vertikale stålsøylene på innsiden og uten
motstand fra den ytre fasaden. Med andre ord ble alle bærende konstruksjoner plutselig oppløst.
En soppsky utviklet seg og steg mer enn halvannen kilometer til værs.
Her er en kort video av kollapsen:
Høyden på soppskyen kan lett anslås ut fra de fire bygningene i World Financial Centre.
Disse bygningene er rundt 200 meter høye, her til høyre, 200 meter for bygningene.
Så slide 8 generisk betegnelse ganske enkelt: Soppskyen over bygning 7.
I dag ser vi først og fremst på hendelsene i nordtårnet - tårn A, WTC 1.
Dette er tårnet med antennen på taket.
Vi er spesielt interessert i 22. etasje.
Pasquale Buzzelli var der da ødeleggelsene begynte.
Vi vet fra tverrsnittet av tegningene at tårnet hadde en kvadratisk grunnplan på 64 ganger 64 meter.
Den ytre fasaden var en stålnettskjerm som også hadde en bærende funksjon.
Den indre kjernen var rektangulær og rommet heissjaktene, serviceenhetene og trapperommene.
Kontorlokalene var romslige og åpne mellom kjernen og denne ytre fasaden.
Spesielt viktig for oss er den sentrale heissjakten i vareheis 50.
Denne vises som en liten gul firkant i midten, i tillegg til det grønne trappehuset B til høyre.
Det var i alt tre trappeoppganger, men det er bare trappeoppgang B som er av interesse for oss.
Nøkkelvitnet vårt var der på nulltidspunktet.
Med denne filmen har vi nå bli kjent med 22. etasje, for å si det sånn.
På sidebildet av generalplanen ser tvillingtårnene slik ut - jeg vil gjerne fremheve følgende trekk:
1. I tegningene er det arkitektoniske referansenullpunktet 75 meter dypt nede i granitten.
Fra dette nullpunktet er tårnet 510 meter høyt.
De 400 meterne gjelder fra gateplan.
2 Den sentrale heissjakten nummer 50 i midten, vist i gult, er 420 m lang fra bunn til topp
- dvs. også gjennom de fire kjelleretasjene.
Dette er det viktigste tekniske elementet i hele presentasjonen.
Denne heissjakten definerer utbruddskanalen gjennom hele tårnet.
Det er veldig, veldig viktig.
3 Det er en ekstra fordypning i granitten, den såkalte Heisgropa, for denne sentrale godshissen 50.
Den er omtrent seks meter dyp.
Denne fordypningen fungerer også som en dyse.
Men husk i dag: Hissjakten gikk fra bunnen til toppen som en utbruddskanal.</i
Videre er den rektangulære indre strukturen, den indre kjernen, vist i rødt.
Den sentrale kjernen er delelement 1 i det strukturelle systemet, og delelement 2 i det
strukturelle systemet er det ytre stålnettgitteret.
Den er bygget mye mer solid enn en vanlig fasade.
4. Til hvert tårn ble det brukt rundt 100 000 tonn stål og 400 000 tonn glass og betong.
Det betyr at tårnene veier til sammen en halv million tonn hver.
Så for å oppsummere dette lysbilde 10, det generiske begrepet: Utbruddskanal 510 meter høy fra nullpunktet.
Nå til selve destruksjonsprosessen:
Omtrent 10 sekunder før den synlige ødeleggelsen av tvillingtårnene begynte, ble det registrert en seismisk rystelse.
Det var tre jordskjelv totalt, ikke to.
De to sterke seismiske signalene kan tydelig knyttes til tvillingtårnene.
Det tredje jordskjelvet, som her er vist i grønt og er mye mindre, kan ikke entydig knyttes til bygning 7, ettersom
det ikke ble etterfulgt av noen ødeleggelser, men bare av svart røykutvikling fra rundt kl. 11 om formiddagen.
Men tilbake til nordre tårn.
Skjelvet under Nordtårnet hadde en styrke på 2,3 på Richters skala.
Så var det stille i ti sekunder.
Lysbilde 11 derfor: Jordskjelvet
Nordtårnet så imidlertid nøyaktig slik ut 21 sekunder etter jordskjelvet:
En stående, overfylt fontene av steinsprut og støv med et svart flagg over seg, i midten.
Og det er det jeg kaller et skudd gjennom hele bygningen.
Det som er spennende nå, er det korte tidsspennet mellom skjelvet og disse stille 10 sekundene.
Noe veldig mystisk må ha skjedd.
For å oppsummere kan man imidlertid allerede si:
1. Den observerte ødeleggelsesdynamikken er atypisk for brann, parafin og dødvekt.
2 Det er også atypisk for skjæreladninger og sprengladninger som termitt eller TNT.
Dette reiser naturlig nok spørsmålet: Hva gjør vi nå?
Vi trenger en ny tilnærming.
Det kan ikke ha vært én ting. Det kan ikke ha vært det andre heller, det strider mot observasjonene.
Ground Zero Model, GZM, forutsetter nå en høy energitilførsel rett under tårnene, nemlig
ved det refererte arkitektoniske nullpunktet.
Det er 75 meter dypt i granitten.
La oss først anta en rent kjemisk prosess og anslå 50 lastebiler som hver frakter 20 tonn av stoffet X.
Dette tilsvarer en samlet energi på mer enn ett kiloton TNT-ekvivalenter.
Og det er mye.
Tenk deg 50 lastebiler på en parkeringsplass på en tysk motorvei i helgen, hver med 20 tonn last.
Denne energien må nå, når den antennes og omdannes, på en eller annen måte danne et eruptivt egg under tårnet, hvis eruptive
arbeidsgasser skyter oppover gjennom tårnet via godshissen 50.
Men spørsmålet gjenstår: Hvorfor har disse arbeidsgassene en så ødeleggende effekt hvis de i utgangspunktet bare
skyter oppover gjennom en svært smal kanal i granitten?
Hvordan er det mulig?
Så her er lysbildet som et generisk begrep: Ground Zero-modellen spør: Hvordan er dette mulig?</i
Så vi spør først om det grunnleggende fysiske prinsippet for ødeleggelse.
Hva skjer med en bygning hvis et trykkammer med svært varme arbeidsgasser bryter ut i bygningen?
Vi gjør betraktning 1: Ifølge Bernoullis prinsipp - Bernoulli var forresten en sveitsisk fysiker, så hei til Sveits - er det
undertrykk med sugeeffekt i umiddelbar nærhet av strømningen.
Dette kan for eksempel også sees i et tog som passerer.
Luftstrømmen kan ta med seg gjenstander og trekke dem mot toget.
Her i tårnet oppstår et brudd først når undertrykket kollapser, for eksempel på grunn av klatrehøyden
som er nådd, eller alternativt gjennom en åpning.
Lysbilde 14 oppsummerer: Sugeeffekt og undertrykk
Eller, som en konsekvens av dette, etter utbruddet av plasmaet, etter utbruddet av de varme gassene, betraktning 2 ovenfor:
Hvis disse arbeidsgassene er ekstremt varme, ødelegger de umiddelbart bygningskonstruksjonen når de bryter ut i
det øvre området. Vi snakker om 4000 grader, 5000 grader.
Denne oppløste strukturen har imidlertid en høy vekt og vil presse ned, falle ned.
Denne massen utgjør nå et hinder for den stigende gasstrømmen.
Hvis vi antar at bare 10 % av bygningens vekt faller ned, tilsvarer det 50 000 tonn fallende masse
eller en pyroklastisk strøm som akselererer ovenfra.
Så igjen: 50 000 tonn varmt støv kommer ned ovenfra, og en ekstremt varm strøm av arbeidsgasser treffer dette støvet.
Hammer og ambolt, så å si, som så beveger seg nedover sammen.
I denne situasjonen er Pasquale Buzzelli symbolisert i det gule feltet i det nordre tårnet.
Så lysbilde 15 generisk begrep: hammer og ambolt
Det er allerede klart at den indre kjernen av tårnet vil bli fullstendig demontert.
Men hva skjer med den ytre fasaden, med stålnettet?
Vi observerte en bevegelig front av ødeleggelse på det sørlige tårnet og mer som en
skjærende kniv eller oppriving på det nordlige tårnet.
Begge ødeleggelsesmønstrene er klart logiske, fordi den i utgangspunktet rent vertikale retningen til de
skytende arbeidsgassene avbøyes horisontalt og dermed treffer den ytre fasaden med full kraft.
I nordtårnet var den oppstigende gassstrømmen betydelig raskere, mer massiv og mer energisk enn i sørtårnet.
Derav den ulike atferden, som er basert på det samme prinsippet.
Her er en kort animasjon for det sørlige tårnet:
Materialet skyter opp nedenfra, hindringen er på toppen. Trykket må deretter slippes ut til siden.
Så, for å si det enkelt, lysbilde 16: Presset må rett og slett slippes ut.
Når det gjelder den ytre fasaden, kan vi allerede nå anslå at gassstrømmen må treffe horisontalt fra innsiden med en hastighet
på minst 100 meter i sekundet, ettersom tårnene er konstruert for vindhastigheter på
opptil 300 h/km. Det vil si 85 meter per sekund.
Ytterligere termisk svekkelse er selvfølgelig en fordel for å sikre at hele fasaden faktisk rives fra hverandre.
Den naturlige ekspansjonen av plasmaet, de varme gassene under utbruddet, er tilstrekkelig for dette i det øvre området.
I det nedre området er derimot hastigheten på gassstrømmen betydelig høyere, ettersom den må overvinne
en lav fallhøyde, dvs. at den har høy kinetisk energi og kan ha en ødeleggende effekt.
Denne vakre tegningen viser alle de tre tårnene - bygning 7, WTC 1 og WTC 2.
Vi forblir i det samme perspektivet 7, 1, 2.
Så slide 17 før: Alt er fortsatt intakt. Og slide 18 etterpå.
Her er den samme visningen etter slutten av prosess 7, 1, 2.
WTC er nå en ruinhaug der dens egen granittfasade ligger som et rødt teppe.
Området rundt WTC 1 og WTC 2 er et komplett ruinfelt.
Den ytre fasaden er spaltet utover og ligger delvis som skallet på en skrellet banan, med
grunnplanen til det respektive tårnet i midten.
Bemerkelsesverdige er også de stående L-formede reststrukturene på ytterfasaden, i begge tilfeller ved
søyleende 2 for sørtårnet og søyleende 1 for nordtårnet.
Hvis vi forlenger enden av pil 1 litt lenger ut, kan vi se en liten kuppel, en hvit haug med
steinsprut, nesten midt på grunnplanen til det nordre tårnet.
Vi zoomer nå inn på bildet, det er det samme bildet, forstørrer det og gjenkjenner en enkelt
utstikkende søyle til høyre for kuppelen, som vi husker.
Den gjenværende L-formede strukturen i fasaden kan også sees tydelig: bildet viser et langt segment og et kort segment.
Dette var tilfellet med nordtårnet, og sørtårnet hadde stående strukturer med akkurat denne formen.
Kuppelen av ruiner og den ene utstikkende søylen har vi lagt merke til.
Så de to lysbildene 19 og 20 er det generiske begrepet: Resterende strukturer til stede
På dette punktet gjør vi en liten digresjon for å vise noe i hjemmeeksperimentet.
Som fysikeren Richard Feynman så vakkert sa: "Det spiller ingen rolle hvor smart du er, hvem
som har gjort antagelsen eller hva han heter.</i
Hvis det ikke stemmer med eksperimentet, er antagelsen feil. Det er det eneste som betyr noe."</i
Vi viser først at et tårn laget av firkantede aluminiumsrørsegmenter går i oppløsning fra topp til bunn når
en fokusert luftstrøm skytes gjennom tårnet nedenfra.
I dette forsøket med ca. 6 bar fra en luftkompressordyse.
Så her er det første eksperimentet:
Det ene segmentet etter det andre løftes av på toppen, ettersom det beskyttende vakuumet i røret ikke lenger
eksisterer, og luftstrømmen kan ekspandere på toppen.
Tomme fyrstikkesker som står ved siden av tårnet, kjenner også den ekspanderende luftstrømmen i
toppen og tipper til siden eller blir virvlet rundt.
Her er det viktig å huske: Det ene segmentet etter det andre løftes av på toppen bit for bit med en luftstrøm nedenfra.
Ødeleggelsen starter ikke på bunnen, slik man alltid antar.
Så la oss kalle lysbilde 21: Top-Down Destruction, fra topp til bunn.
Hjemmeforsøket vårt er stabilt reproduserbart.
I et annet oppsett demonterer en luftstrøm også et tårn av firkantede aluminiumsrørsegmenter fra topp til bunn, her
vist til venstre i filmen, dvs. det andre eksperimentet.
Så vi ser det igjen: Strømmen går nedover her.
Men hvis vi legger til en bekledning, som vist her til høyre, den samme folien, dvs. en ytre fasade - i dette eksperimentet
med metallplater festet med magnetbånd - kan vi se:
Den horisontale komponenten er for svak til å drive metallkortene sidelengs.
Luftens laterale ekspansjon er ikke tilstrekkelig for dette.
Det er bare aluminiumsrørsegmentene som virvles rundt i tårnet som i et boblebad.
Deretter holder jeg dem kort opp mot kameraet. Her er disse metallkortene.
Jeg vet ikke om du kan se det, men konturene av systemfagverkelementene er trykt på den.
Så her er det tredje eksperimentet: Energien er ikke nok til å drive disse metallkortene, som er festet slik, sidelengs.
Så den generelle betegnelsen for denne folien er ganske enkelt: metallkort eller, for å si det mer elegant,
fasadens fagverkselementer. Det er den tekniske betegnelsen.
Men så snart vi plasserer en motmasse på utbruddssjakten, for eksempel en liten bøtte, blir denne
massen kortvarig løftet av den oppadgående luftstrømmen.
På undersiden er skaftet ødelagt av aluminiumsegmentene.
Massen begynner nå å falle og avbøyer luftstrømmen horisontalt mens den fortsetter å stige.
Metallkortene, som bare fester seg med magnetbånd, blir nå faktisk blåst bort sidelengs av luftstrømmen, fra topp til topp.
Så her er det fjerde og siste eksperimentet:
Rett ved dysen stoppes bøtta igjen og katapulteres oppover, noe som selvsagt er tull for å
etterligne prosessene på World Trade Center.
Men du har gjenkjent prinsippet, og det kan sikkert fremstilles mye bedre og mer overbevisende som
modell ved hjelp av komponenter fra 3D-printere.
Dette ville være et verdifullt forskningsprosjekt ved et modig universitet eller til og med en skole.
En student har allerede laget en CAD-modell for meg som kan skrives ut på 3D-printere, eller som består av løst
sammenføyde legoklosser i kombinasjon med de utskrevne delene.
Selvfølgelig bør ingenting bli fanget opp i et slikt eksperiment.
Alt må settes opp så løst at de små trykkforskjellene faktisk demonterer modellen.
Dessverre er dette veldig, veldig tidkrevende og har derfor ennå ikke blitt realisert. Så mye for byggeklossprinsippet.
Men tilbake til vår lille kuppel.
Du finner historien i media under søkeordet: Mirakelet i trappeoppgang B.
Inne i den lille kuppelen overlevde Mickey Kross' gruppe (14 personer), og Pasquale Buzzelli overlevde fallet ned
til 50 meters dyp og landet på eller bak den lille kuppelen.
Lysbilde 25: Mirakelet i trappeoppgang B
Slik så det ut bak denne kuppelen etter at ruinene var ryddet bort:
Trappeoppgangen der gruppen overlevde med Mickey Kross, er godt synlig her. Det er et lite mirakel.
Men strukturene er intakte, så menneskene i dem har også overlevd.
Et lite mirakel, men ganske logisk. Du og jeg ville også ha overlevd.
Pasquale Buzzellis historie grenser derimot til magi: Tårnet gikk i oppløsning under ham, og han falt 50 meter ned.
Han ble ikke drept av sammenstøtet, men ble satt mykt ned.
Han ble verken drept, knust av ruinene, revet i stykker av sprengstoff, brent av termit
eller ild, bestrålt, kokt eller fordampet.
Han ble verken døv eller blind. Han rapporterte imidlertid om et brølende brak under fallet på 50 meter.
Så var tårnet forsvunnet, og over det var det blå himmel.
Så slide 26 oppsummerer: Magi, magi, det tidligere uforklarlige.
Pasquale Buzzellis uttalelser er så interessante for meg fordi de sammenfaller med alle de fenomenene
som kan forventes i henhold til ground zero-modellen.
De stemmer ikke overens med forklaringene som oppgir sprengstoff og skjærende midler som hovedårsak.
I boken "We All Fall Down" beskriver han stadiene før og under ødeleggelsen.
Og pass på, det er alltid sekunder i fortellingen.
Det er ikke millisekunder, som man kan forvente av en eksplosjon.
Alt går sakte, som i et mareritt.
Først skjelver tårnet. Buzzelli skriver, en voksende skjelving.
Så begynner tårnet å riste som en galning. Han skriver: En ristende maskin.</i
En brølende lyd følger ovenfra.
Først da brytes forbindelsen mellom vegg og trapp, og rekkverket rives ut av veggen.
Først nå begynner det å danne seg sprekker i veggen. Og disse sprekkene vokser sakte.
Buzzelli skriver, en voksende sprekk.
Plutselig gir alle de bærende konstruksjonene etter, trappen synker sammen og alt fylles med støv.
I løpet av de neste sekundene styrter Buzzelli nedover og treffes av harde gjenstander, som også virvler rundt.
Den blir imidlertid delvis båret og bremset ned av de sterke oppstrømmene.
Han skriver: "vindkast av helvetesånde; kroppen hans snudde og vred seg mens han svevde,
tilsynelatende vektløs, i en forferdelig vind".
Etter fallet lander han mykt på en stålbjelke i fjerde etasje etter flere sekunders flytur.
Buzzelli brekker bare beinet når han lander.
Lysbilde 27 kan sammenfattes under samlebetegnelsen: Marerittet.
Og det er et mareritt når du er i en bygning og alt plutselig begynner å gå i oppløsning.
Pasquale Buzzellis bok er skrevet på en svært emosjonell, noe oppblåst og noen ganger til og med tårevåt måte. I en
kald, nøktern analyse må vi imidlertid spørre: Hvor var hvem?
Med andre ord nøyaktige posisjonsdata, trykk, hastigheter, tider osv.
Boken er likevel et viktig element for 9/11-forskningen, hovedvitnets bok.
Da arbeidsgassene ble skutt opp, befant Pasquale Buzzelli seg i 22. etasje, gruppen med Mickey
Kross i 4. etasje, men begge i trappeoppgang B.
Arbeidsgassene skyter opp med en hastighet på minst 100 meter i sekundet, i den innledende fasen sannsynligvis til og med 200
meter i sekundet, noe som kan utledes av interferenssignalene, blackoutene og direktesendingen fra helikopteret.
De kryssformede korridorene fungerer som undertrykk i dette øyeblikket og senere som overtrykksfordelere.
Materialet trekkes inn i midten av suget.
I trapperommet har imidlertid betongkonstruksjonene ennå ikke brutt stålsøylene; så langt er det bare
trappene og veggene som sprekker eller synker sammen.
Så lysbilde 28: Trykkfordeleren, korridorene
Deretter lysbilde 29: Undertrykket
Her blir situasjonen for Pasquale Buzzelli forstørret da han skyter arbeidsgassene før tårnet blir synlig ødelagt.
Alt går fortsatt inn.
Her er det spesielt tydelig at den sentrale heissjakten nummer 50 er litt forskjøvet mot vest, den ligger ikke sentralt.
I midten av bygningen ligger derimot de korsformede korridorene.
Godshiss 50 ligger ved siden av den. Som sagt blir materialet nå trukket inn i senteret av suget - spesielt gjennom korridorene.
Denne spesielle geometrien, forskyvningen av utbruddskanalen, redder livet til noen få mennesker i tårnet og er
ansvarlig for dannelsen av reststrukturene i den lille kuppelen og de L-formede reststrukturene på fasaden.
Lysbilde 30: Nå kommer overtrykket.
Noen sekunder senere beveger overtrykkssonen seg gjennom 22. etasje.
Men på dette tidspunktet er Pasquale Buzzelli allerede under den dødelige trakten.
Materialet slynges ut i alle retninger, men særlig mot vest.
I den siste fasen blir materialet slynget ut utenfor den lille kuppelen.
Jeg har markert Pasquale Buzzellis landingssted med en liten firkant i fargen cyan.
Den ligger i umiddelbar nærhet av trappeoppgang B, til høyre i bildet.
Det er tydelig at Buzzelli bare drev noen få meter mot sørøst.
Her er et annet nærbilde av situasjonen når man kjører gjennom trykksonen:
Fotografen ser mot sør, og vestsiden av tårnet er godt synlig, nøyaktig i den retningen godshiss 50 ble flyttet.
Måleeffekten var sterkere i denne retningen fordi fasaden var nærmere energiflyten.
Denne lille asymmetrien i utbruddsatferden eller utbruddsmønsteret forklares derfor av nullpunktsmodellen - og bare
av nullpunktsmodellen. Ingen andre modeller kan gjøre dette.
Og igjen spørsmålet: Hvor var hvem - denne gangen ved ødeleggelsen av strukturen?
På bildet har jeg markert fontenens parabel og det ekstreme utkastet av materiale mot vest med grå prikker.
Pasquale Buzzelli og gruppen med Mickey Kross befinner seg i den motsatte delen av tårnet, mot øst.
De indre stålsøylene er allerede demontert og revet fra hverandre når de passerer gjennom trykksonen.
Stålgitterkonstruksjonen i den ytre fasaden er ødelagt i segmenter eller går helt i stykker, delvis som en helhet på utsiden.
Men - trappeoppgangen og betongveggene har allerede sunket nedover.
Buzzelli faller ned sammen med vrakgodset.
Dette betyr at Pasquale Buzzelli alltid befinner seg under trykksonen.
Det frie fallet bremses av oppvind.
Den antatte fallhastigheten er 10 meter per sekund.
Det er 36 kilometer i timen. Det betyr at falltiden for de 50 meterne er hele 5 sekunder.
Vi kan altså oppsummere slide 32 under stikkordet: The 9/11 Surfer
Pasquale Buzzelli kalles iblant dette på grunn av den relativt lange varigheten av å falle eller flyte på disse gassene.
Pasquale Buzzellis hovedbudskap er veggenes langsomme sprekkdannelser, fugenes
oppløsning og den sekunders lange fallprosessen.
Ellers er han selv det levende beviset på prosessen, effekten av undertrykket i nærheten av de skytende
arbeidsgassene, den konstante oppbremsingen av fallet.
Sitat: "Og mens jeg ba, sprakk veggen og gulvet ga etter. Og så begynte jeg å falle, og i det øyeblikket
innså jeg: Herregud, det er slik jeg kommer til å dø.</i
Jeg ble liggende i fosterstilling, jeg kjente denne sandblåste luften, jeg ble truffet, jeg
så lysglimt fra gjenstandene som traff meg.
Et brøkdels sekund senere løftet jeg blikket og bare satt der, helt lamslått, og så opp på en blå himmel."
Her er intervjuet på engelsk, et utdrag fra det.
Kjernebudskapet i Mickey Kross er den beskrevne pull-effekten.
Sitat: "Og så kom vinden. En veldig, veldig sterk vind.</i
Hjelmen min - den begynte å løfte meg fra bakken, og det var der jeg satte meg på huk.</i
Neste gang satte jeg meg på huk og så etter trappen ved gelenderet, og jeg gjorde meg så liten som mulig.
Hjelmen min begynte å fly av hodet mitt. Jeg hadde glemt å feste den. Så jeg tok tak i hjelmen min.
Jeg må instinktivt ha krøpet inn i hjørnet."</i
Her er intervjuet på engelsk. Igjen et utdrag.
Lysbilde 34 kort oppsummert: Vinden i tårnet
Hele ødeleggelsesdynamikken - inkludert "miraklene" - kan forklares enkelt og selvmotsigende hvis vi
antar at fokuserte arbeidsgasser brøt ut fra bakken.
Det er nå ingen gjenkjennelig grunn for de alternative mediene til å motsette seg denne
fysisk korrekte tilnærmingen, bortsett fra:
Lesernes frykt, folks frykt for at denne forklaringen kunne være sann - og deres vegring mot å nærme seg temaet.
Med Covid er denne avvisningen ikke så sterk, ettersom muligheten for en feil fra de ansvarliges
side alltid forblir som et psykologisk smutthull.
Den instinktive unnvikelsen: "Politikerne mente det ikke, ville det ikke, visste det ikke."</i
For å overvinne denne frykten har jeg designet ulike gjenstander som utgangspunkt for en
samtale, som kan fungere som passende hjelp.
Dette er kopper, spillkuber, hefter og så videre.
Her er for eksempel et hefte, Physics Fear and Fun, som forklarer fysikken i det vertikale
kastet basert på den valgte høyden på Nordtårnet.
Det er en spøk, en fysikervits gjemt i tegningene.
I tillegg vises svært interessante bilder sammenlignet med andre eksplosjoner.
Lysbilde 35 oppsummerer: Den avvisende holdningen eller den observerte avvisende holdningen
Videre kan de viktigste fysiske gåtene i forbindelse med ødeleggelsen av World Trade Center på en leken
måte reduseres til bare seks spørsmål, og de kan derfor representeres på sidene til en Rubiks kube.
Jeg vil vise dette kort.
Disse seks temaene er
Momentum - det vil si støvfontenen i det nordlige tårnet med Momentum-sideflaten.
Energien i jorda - det vil si den observerte nedkjølingstiden på tre måneder.
Her er sideflaten Energy underground og de stigende dampskyene i bildet.
Deretter diskuterte vi det ikke-bevarte momentet til det sørlige tårnet - sideflaten
ville være Ikke-bevaring av vinkelmoment.
De overlevende i Nordtårnet som vi diskuterte - Survivors ville være sideflaten.
Biler som plutselig sto i brann, og...
Det varme støvet, dvs. den pyroklastiske strømmen og soppskyen over bygning 7 som steg til værs
sent på ettermiddagen - sideflate Hot dust.
Så mye for lysbilde 36: Rubiks kube
Det finnes selvsagt mange flere mysterier rundt 11. september.
Så jeg illustrerte en ny kube og innså at nesten alle mysteriene rundt ødeleggelsen av World Trade
Center faktisk kan reduseres til bare 42 spørsmål.
Dette gjør at de kan representeres i en kube som endrer form, som vist her.
Så denne er vanskelig å gjenkjenne til å begynne med - men det var en kube med forskjellige
sider, som kan anta svært interessante former.
Eller her er kuben lukket. Og denne kuben kan åpnes, og den inneholder flere gåter.
Dette er de kjente ytre overflatene, men hvis vi åpner denne: Her ser vi for eksempel puslespillet med
metall som slipper ut, eller de seismiske signalene.
Som sagt kan du bruke denne kuben, og hvert enkelt bilde er et puslespill som er lett å forklare - og alt passer harmonisk
sammen hvis du bare vet hvordan du bretter kuben sammen igjen.
Så du kan lære mange detaljer ved å spille slike terningspill. Og likevel, til tross for alle spillene, er emnet
fortsatt veldig vanskelig å få tilgang til psykologisk.
Og her siterer jeg dr. David Hughes fra University of Lincoln:
"For å vurdere muligheten for at 11. september var en forbrytelse under falskt flagg, må vestlige
mennesker forkaste grunnleggende antakelser som de har blitt sosialisert inn i fra fødselen av."
Men hva betyr egentlig psykologisk vanskelig tilgjengelig?
Det betyr at folk slår av, blir sinte eller løper ut av rommet fordi de ikke lenger klarer å ta til seg informasjonen.
Fordi de føler seg angrepet i sin forståelse av verden.
Jeg kommer tilbake til det.
Og jeg kaller slide 37: Evnen til å forandre seg som kuben, eller på engelsk: The ability to change.
Det var viktig for dette første løsningstrinnet i denne forelesningen å tillate tanken
på muligheten for et utbrudd i det hele tatt.
Så for å tillate tanken (!) i det hele tatt.
Arten av energitilførselen er i utgangspunktet av underordnet betydning.
Som et eksempel hadde jeg listet opp 50 x 20 tonn av stoffet X, noe som fører til dannelsen av gasstrykkammeret.
Det er imidlertid også mulig å bruke noen få (!) små sekker med stoff U, nemlig bare 120 kg.
Det er mye, mye, mye mindre.
Dette ville imidlertid gjøre prosessen kjernefysisk i stedet for kjemisk.
En prøveboring vil bevise energitilførselen utvilsomt og sette en stopper for alle tvister.
Uansett kan prosessen enkelt synkroniseres med de historiske videoene i en animasjonsfilm.
Jeg skapte 120 individuelle bilder for det sørlige tårnet, for kjernefysisk prosess.
Vi ser inn i eller gjennom tårnet, så å si.
Den aktiverte flytende elementblandingen brenner inn i granitten som et forsinket superkritisk
reaktorsystem ved ca. 3 000 grader og antennes ved nullpunktet.
I løpet av ti sekunder brenner egget seg oppover.
Det oppstår et utbrudd som til å begynne med skyter fokusert gjennom tårnet.
Toppen av tårnet går i oppløsning, synker sammen og begynner å rotere.
Fordampet jern er gjenkjennelig som svart støv, mens betongpulver er hvitt.
Tårnet er pulverisert fra topp til bunn.
Så lysbilde 38 - det viktige her er: Fra den konvensjonelle tilnærmingen til den kjernefysiske tilnærmingen.</i
Vi kan derfor se at prosessene som er definert av nullpunktsmodellen, allerede kan
forklares tydelig i et grovt hjemmeeksperiment.
Og vi kan se at alle observasjonene på stedet passer perfekt inn i modellen eller til og med
støttes av den, takket være de tilgjengelige videoene.
Likevel blir ground zero-modellen i stor grad avvist eller ignorert av de alternative mediene.
Dette psykologiske fenomenet er basert på forbrytelsens ufattelige omfang, på propagandistiske motnarrativer som
NIST-rapporten, på kontrollerte universiteter og kjøpte forskere, dvs. medskyldighet - og på vekten av
velmenende motstemmer og argumenter, også fra alternative medier, mot ground zero-modellen.
I sistnevnte tilfelle er de to hovedargumentene:
Det var ingen betydelig radioaktiv forurensning. Og -
Det er ikke mulig å holde en slik forbrytelse hemmelig.
Man kan tross alt ikke planlegge og gjennomføre noe slikt uten at noen gir ledetråder eller advarer offentligheten.
Men AI, kunstig intelligens, står for noe helt annet her.
Så vi ser her en ny, veldig ny, utvikling av alternative mediers rolle og AIs rolle i oppklaringen av denne forbrytelsen.
Jeg kommer tilbake til argumentet først: Det er umulig på grunn av mangelen på forurensning.</i
Hvis vi for eksempel ber kunstig intelligens om å realisere en slik prosess, så skriver ChatGPT - vær så god:
"Her har du en hypotetisk materiesammensetning for et kjernefysisk sprengningssystem basert
på et forsinket superkritisk reaktorsystem."
Oppskriften er litt gråtonet i lysbildet, fordi det viktige er nedfallsbindingen.
Og ChatGPT skriver om dette Fallout-båndet:
"Den opprinnelige strålingen består av gamma- og nøytronstråling.
Og reststrålingen (alfa- og betastråling fra spaltningsproduktene fra uran), reststrålingen er bundet i reststøvet.
Og nedfallsbindingen er generelt høy på grunn av at materialet inngår i fordampningskjernen, der prosessen startet i granitten."
Kort sagt, skriver ChatGPT: Det kan gjøres, det er mulig.
Så, for å oppsummere, til alle freds- og sannhetsforskere - vær så snill:
Vennligst sjekk argumentene vedrørende påstanden: Det var ingen signifikant forurensning.</i
Forurensningen var litt forhøyet ved Ground Zero. Det er et faktum.
Men dette faktum har hittil konsekvent blitt feid under teppet, det vil si bortforklart.
De mange førstehjelpsarbeiderne som lider av kreft, tyder også på en lav og langvarig eksponering for
stråling, i tillegg til effekten av asbest og giftige gasser.
Så viktig for lysbilde 40, nedfallsbåndet som AI-en indikerer.
Når det gjelder det andre argumentet: "Det er ikke mulig å holde en slik forbrytelse hemmelig", er det ikke
nødvendig å vise til det topphemmelige Manhattan-prosjektet rundt 1942, som førte til utviklingen av atombomben.
For den narrative utviklingen om ødeleggelsen av World Trade Center ved hjelp av en kjernefysisk prosess går
faktisk som en rød tråd gjennom historien om 11. september.
Fortellingen om atombomben var opprinnelig tiltenkt, den er helt klart der.
Her er noen eksempler:
I 1990 forutsier et kortspill at en atombombe vil ødelegge et tvillingtårn.
Kortet het faktisk Terrorist Nuke.
I 1995 advarer Benjamin Netanyahu i sin bok Fighting Terrorism om at WTC kan bli ødelagt av en atombombe detonert av islamister.
I 1998 tok det amerikanske strategidokumentet (Foreign Affairs, Vol. 77, No. 6), med Philip D. Zelikow som
medforfatter, opp temaet som et advarende eksempel. Sitat her:
"Hvis bomben som eksploderte under World Trade Center i 1993 hadde vært kjernefysisk, eller
effektivt hadde spredt et dødelig patogen, så ..."
Og så er det alle de drastiske tiltakene som myndighetene må iverksette for å beskytte innbyggerne sine.
Fem dager etter hendelsen, den 16. september 2001, sto det i en artikkel i den spanske avisen El Mundo at den mistenkte
terrorgruppen hadde kjøpt tre mini-atomvåpen på svartebørsen, og det ble til og med spesifisert hvilken type.
For å oppsummere kort for alle freds- og sannhetsforskere:
Vennligst sjekk argumentene angående utsagnet: "Det fantes aldri noen bevis for at en atombombe kunne ha
blitt brukt i ødeleggelsen av World Trade Center."
Det er et faktum at fortellingen ble systematisk forberedt, men deretter droppet til fordel for en myk versjon.
Så det spennende lysbilde 41 som et generisk begrep: Forkunnskap og planlegging av narrativ utvikling
Og her er det siste lysbildet: Hvordan kommer vi oss ut av dette rotet nå?</i
La oss ha mot til å overvinne fortellingen psykologisk.
På en leken måte, med bruk av AI-systemer som gjør at vi kan omgå filtre for politisk korrekthet og gi svar som ikke
er påvirket av kulturelle påvirkninger eller preferanser.
Men til tross for mot og til tross for AI-systemer, til tross for nettverk og en langsom kollektiv oppvåkning, trenger vi hjelp.
For folk har blitt og blir fortsatt bedratt på alle nivåer.
Dette gjelder også mange medskyldige som bare er ofre for et utrolig svindelkonsept som de selv ikke forstår.
Kort sagt, for å overvinne bedraget trenger vi alles hjelp - spesielt hjelp fra dem som er ufrivillige
lovbrytere i dette spillet og ønsker å komme seg ut av det.
Vi må ikke bare lære oss mot, vi må også lære oss tilgivelse for å komme ut av det, for sannhetens skyld.
Jo tydeligere vi formulerer at vi har gjennomskuet løgnens system og allerede har brutt gjennom det, jo tydeligere vi sier at
det finnes en fremtid for dem som ønsker å forlate det, at tilgivelse er mulig, jo fortere faller løgnens korthus sammen.
Jeg håper at denne presentasjonen har bidratt til dette. Tusen hjertelig takk for det!