Bună ziua, mă numesc Heinz Pommer, sunt fizician licențiat și lucrez ca editor tehnic și desenator tehnic.
Prezentarea mea de astăzi are titlul:
Nici incendiu, nici demolare: De ce Pasquale Buzzelli a reușit să supraviețuiască
distrugerii Turnului de Nord din clădire.
Linkul către diapozitive este dat mai jos, pe primul diapozitiv și în acest moment, de asemenea, un mare
mulțumesc pentru a permite această prelegere să aibă loc.
Prima întrebare pe care o veți pune în mod natural este: Cine este acest Pasquale Buzzelli?
Dl Buzzelli este, într-o anumită măsură, martorul-cheie al distrugerii Turnurilor Gemene.
În turnul de nord, 15 persoane au supraviețuit distrugerii, dar numai Pasquale Buzzelli se afla la o înălțime relativ mare în
clădire, la aproximativ 80 de metri deasupra nivelului străzii, și a putut oferi o relatare a unui martor ocular
despre ceea ce s-a întâmplat în interiorul turnului și despre modul în care acesta s-a dezintegrat.
Astăzi aș dori să explic de ce a supraviețuit procesului.
Ca introducere, o scurtă înregistrare video, începând cu declarația dlui Buzzelli.
Citat: "Și în timp ce mă rugam, peretele s-a crăpat și podeaua a cedat, iar apoi am început să cad. Și în
acel moment mi-am dat seama: Doamne, așa voi muri."
Căderea fântânii de material este clar vizibilă.
După tragere, segmentele verticale din stânga cad acum într-o mișcare de rotație.
Atenție, acum la stânga, iată-i ieșind din praf.
Acum, așteptați, acum aici și numai atunci structura rămasă pe dreapta se prăbușește vertical.
Această structură a fost supranumită Spire.
Pentru acest prim diapozitiv, putem defini termenul generic: Cine este Pasquale Buzzelli?
În primul rând, trebuie să ieșim din vechiul cadru de discuție - incendiu sau demolare.
Pentru că, de obicei, sunteți deja prins în capcană de această întrebare și nu puteți găsi adevărul dacă nu
a fost nici foc și greutate moartă, nici o explozie.
Mai exact, aș dori să subliniez două puncte în această prelegere prin descrierea proceselor fizice.
1. narațiunea valabilă la nivel global a Occidentului - prăbușirea celor trei turnuri din cauza incendiului - este o minciună
clar recunoscută, dar ciudat de acceptată la nivel global.
2. Mass-media alternativă și în special grupul de arhitecți și ingineri pentru adevărul de la 11
septembrie A și E www.ae911truth.org sunt greșite.
Nu a fost o explozie în sensul convențional al cuvântului.
Turnurile gemene au fost distruse printr-un proces diferit, și anume erupția de gaze de lucru focalizate de la sol.
Și, la fel ca în cazul crimei Covid, succesiunea precis planificată a
evenimentelor atestă o expertiză tehnică incredibilă.
Această prelegere se referă în primul rând la explicarea dinamicii, adică la
explicarea proceselor secvențiale și observabile.
Odată pornite, aceste procese se desfășoară în mod previzibil și automat, ca o "cursă de marmură a diavolului", în 30 de secunde.
Prin urmare, termenul generic pentru acest al doilea diapozitiv este: Lovirea cadrului de discuție.
Cum îl aruncăm în aer? Cum ieșim din ea?
Să analizăm acum dinamica distrugerii turnului de sud:
La turnul de sud, blocul superior a început să se scufunde și, în același timp, să se rotească ușor.
Apoi s-a oprit brusc din rotație, s-a dizolvat complet în partea superioară și a dispărut în praf, care era negru închis în partea
superioară din cauza fierului vaporizat și alb-cenușiu în partea inferioară din cauza
betonului pulverizat, adică două straturi, două culori.
Să notăm pentru acest diapozitiv: A apărut un praf bicolor și a dispărut cuplul de cădere al vârfului.</i
O altă caracteristică semnificativă a fost un front de distrugere pe fațadă, care se deplasa de sus în jos, un fel de val
de presiune care și-a croit drum în jos pe peretele exterior.
Acest front rătăcitor de distrugere și, în unele cazuri, exploziile unice sunt interpretate în mod
eronat ca fiind dovada detonării sincronizate a mai multor mii de încărcături explozive individuale.
Cu toate acestea, este un proces continuu, doar segmentele turnului construite din segmente
individuale se rup individual și cu întârziere.
Aici este un videoclip despre aceasta:
Mai întâi turnul se îndoaie, apoi excesul de presiune este eliberat și unda de presiune se deplasează în jos.
Rezumând pentru acest diapozitiv 4: A existat o undă de presiune în mișcare pe fațadă.</i
Despre dinamica distrugerii Turnului de Nord:
Un perete de flăcări a ieșit pentru scurt timp din gaura din turnul de nord, înainte ca vârful turnului încă
staționar să se scufunde în jos și să se dezintegreze.
Deci, zidul de flăcări, pe scurt.
Abia atunci întregul turn și-a revărsat componentele ca o fântână, așa cum se poate vedea aici,
și a fost sfâșiat pe laturi - formare de fântână.
Cu toate acestea, dacă ne uităm la o secțiune detaliată, la o extindere, arată astfel: Turnul este tăiat pe
laturi ca și cum ar fi cu un cuțit, în timp ce o fântână de moloz cade deja de sus într-o formă parabolică.
Nu poți supraviețui așa ceva când ești înăuntru.
Și totuși s-a întâmplat, miracolul inexplicabil, Miracolul de la Scara B.
Deci, pentru diapozitivul 7: Vă amintiți efectul de tăiere.
Dinamica distrugerii clădirii 7 a fost clar diferită.
Clădirea 7 a produs un fum negru intens timp de mai multe ore, până când s-a prăbușit brusc la sfârșitul după-amiezii.
Cu câteva secunde înainte de începerea căderii libere, structura superioară, așa-numitul penthouse, s-a prăbușit și lumina a
inundat geamurile de sus; cu alte cuvinte, a devenit luminos.
Abia atunci clădirea s-a prăbușit brusc și neașteptat, fără nicio rezistență din partea stâlpilor verticali de oțel din interior
și fără nicio rezistență din partea fațadei exterioare. Cu alte cuvinte, fiecare structură portantă a fost brusc dizolvată.
Apoi s-a format un nor în formă de ciupercă care s-a înălțat pe cer cu peste un kilometru și jumătate.
Iată o scurtă înregistrare video a prăbușirii:
Înălțimea norului ciupercă poate fi ușor estimată de cele patru clădiri ale World Financial Centre.
Aceste clădiri au aproximativ 200 de metri înălțime, aici în dreapta, 200 de metri pentru clădiri.
Deci, diapozitivul 8 termen generic pur și simplu: Norbul ciupercă deasupra clădirii 7.
Astăzi analizăm în principal evenimentele din Turnul de Nord - Turnul A, WTC 1.
Acesta este turnul cu antena pe acoperiș.
Suntem interesați în special de etajul 22.
Pasquale Buzzelli a fost acolo când a început distrugerea.
Știm din secțiunea transversală a schițelor că turnul avea un plan pătrat, de 64 de metri pe 64 de metri.
Fațada exterioară a fost un ecran din plasă de oțel care avea și o funcție portantă.
Miezul interior era dreptunghiular și adăpostea puțurile lifturilor, unitățile de serviciu și casele scărilor.
Spațiile de birouri au fost spațioase și deschise între nucleu și această fațadă exterioară.
De o importanță deosebită pentru noi este puțul central de ridicare al ascensorului de marfă 50.
Acesta este indicat ca un pătrat galben mic în centru, precum și scara verde B din dreapta.
Erau trei scări în total, dar numai scara B ne interesează.
Martorul nostru cheie a fost acolo la ora zero.
Cu acest film, am făcut cunoștință cu etajul 22, ca să spun așa.
În vederea laterală a planului general, turnurile gemene arată astfel - Aș dori să subliniez următoarele caracteristici:
1. în schițe, punctul zero de referință arhitectural este la 75 de metri adâncime în granit.
Din acest punct de vedere zero, turnul are o înălțime de 510 metri.
Cei 400 de metri se aplică de la nivelul străzii.
2 Puțul de lift central numărul 50 din centru, indicat în galben, are o lungime de 420 m de jos în
sus - adică și prin cele patru etaje de la subsol.
Acesta este cel mai important element tehnic al întregii prezentări.
Acest puț de ridicare definește canalul de erupție prin întregul turn.
Acest lucru este foarte, foarte important.
3 Există o adâncitură suplimentară în granit, așa-numita groapă a liftului, pentru acest lift de marfă central 50.
Are o adâncime de aproximativ 6 metri.
Această adâncitură acționează, de asemenea, ca o duză.
Dar nu uitați pentru astăzi: Puțul liftului a mers de jos în sus ca un canal de erupție.</i
În plus, structura interioară dreptunghiulară, nucleul interior, este reprezentată cu roșu.
Miezul central este subelementul 1 al sistemului structural, iar subelementul 2 al sistemului
structural este grila exterioară din plasă de oțel.
Este construită mult mai solid decât o fațadă normală.
4. Pentru fiecare turn au fost folosite aproximativ 100.000 de tone de oțel și 400.000 de tone de sticlă și beton.
Aceasta înseamnă că greutatea totală a turnului este de o jumătate de milion de tone fiecare.
Deci, pentru a rezuma acest diapozitiv 10, termenul generic: Canal de erupție de 510 metri înălțime de la punctul zero.
Trecem acum la procesul efectiv de distrugere:
Cu aproximativ 10 secunde înainte de începerea distrugerii vizibile a turnurilor
gemene, a fost înregistrat un tremur seismic.
Au fost trei cutremure în total, nu două.
Cele două semnale seismice puternice pot fi atribuite în mod clar turnurilor gemene.
Al treilea cutremur, reprezentat aici în verde și mult mai mic, nu poate fi atribuit în mod clar clădirii 7,
deoarece nu a fost urmat de nicio distrugere, ci doar de apariția unui fum negru începând cu ora 11.00.
Dar înapoi la turnul de nord.
Cutremurul de sub Turnul de Nord a avut o magnitudine de 2,3 pe scara Richter.
Apoi a fost liniște timp de 10 secunde.
Diapozitivul 11 prin urmare: Cutremurul
Cu toate acestea, turnul de nord arăta exact așa la 21 de secunde după cutremur:
O fântână de moloz și praf, stând în picioare și revărsându-se, cu un steag negru deasupra ei, în centru.
Și asta e ceea ce eu numesc o lovitură prin întreaga clădire.
Ceea ce este interesant acum este intervalul scurt de timp dintre cutremur și aceste 10 secunde de liniște.
Ceva foarte misterios trebuie să se fi întâmplat.
Pentru a rezuma, totuși, se poate spune deja:
1. dinamica de distrugere observată este atipică pentru foc, parafină și greutate moartă.
2 De asemenea, este atipică pentru încărcăturile tăietoare și încărcăturile explozive precum termita sau TNT.
Acest lucru ridică în mod natural întrebarea: Ce facem acum?
Avem nevoie de o nouă abordare.
Nu poate să fi fost un lucru. Nu poate să fi fost nici celălalt, deoarece contrazice observațiile.
Modelul Ground Zero, GZM, presupune acum un aport energetic ridicat direct sub turnuri, și
anume la punctul zero arhitectural de referință.
Asta înseamnă 75 de metri adâncime în granit.
Să presupunem mai întâi un proces pur chimic și să estimăm 50 de camioane care transportă fiecare 20 de tone de substanță X.
Acest lucru este echivalent cu o energie totală de peste un kiloton de TNT.
Și asta e mult.
Gândiți-vă la 50 de camioane în parcarea unei autostrăzi germane la sfârșit de săptămână, fiecare transportând 20 de tone.
Această energie, atunci când este aprinsă, când este transformată, trebuie acum să formeze cumva un
ou eruptiv sub turn, ale cărui gaze de lucru în erupție urcă prin turn prin liftul de marfă 50.
Dar întrebarea rămâne: De ce au aceste gaze de lucru un efect atât de distructiv, când inițial ele se
îndreaptă în sus doar printr-un canal foarte îngust în granit?
Cum este posibil acest lucru?
Așadar, iată diapozitivul ca termen generic: Modelul Ground Zero întreabă, cum este posibil acest lucru?</i
Așadar, ne întrebăm mai întâi despre principiul fizic de bază al distrugerii.
Ce se întâmplă cu o clădire dacă o cameră de gazare presurizată cu gaze de lucru foarte fierbinți erupe în clădire?
Facem Considerația 1: Conform principiului lui Bernoulli - Bernoulli a fost un fizician elvețian, apropo, deci
salut Elveția - există o presiune negativă cu un efect de aspirație în imediata vecinătate a fluxului.
Acest lucru poate fi observat, de exemplu, și la trecerea unui tren.
Fluxul de aer poate atrage obiectele și le poate trage spre tren.
Aici, în turn, o explozie are loc numai atunci când presiunea negativă se prăbușește, de exemplu din cauza
înălțimii de urcare atinse sau alternativ printr-o deschidere.
Diapozitivul 14 rezumă: Efectul de aspirație și presiunea negativă
Sau, ca o consecință a acestui fapt, după erupția plasmei, după erupția gazelor fierbinți, considerentul 2 de mai sus:
Dacă aceste gaze de lucru sunt extrem de fierbinți, ele distrug imediat structura clădirii atunci când izbucnesc în
zona superioară. Vorbim despre 4000 de grade, 5000 de grade.
Cu toate acestea, această structură dizolvată are o greutate mare și va apăsa în jos, va cădea în jos.
Această masă reprezintă acum un obstacol pentru creșterea fluxului de gaz.
Presupunând doar 10% din greutatea clădirii, aceasta înseamnă 50 000 de tone de masă în
cădere sau un flux piroclastic accelerat de sus.
Deci, încă o dată: 50.000 de tone de praf fierbinte coboară de sus și un curent extrem de
fierbinte de gaze de lucru lovește acest praf.
Ciocan și nicovală, ca să spunem așa, care apoi se mișcă împreună în jos.
În această situație, Pasquale Buzzelli este simbolizat aici în turnul de nord, în caseta galbenă.
Deci slide 15 termen generic: ciocan și nicovală
Este deja clar că nucleul interior al turnului va fi complet demontat.
Dar ce se întâmplă cu fațada exterioară, cu plasa de oțel?
Am observat un front de distrugere în mișcare pe turnul de sud și mai mult un cuțit de
tăiere sau de rupere deschis pe turnul de nord.
Ambele modele de distrugere sunt în mod clar logice, deoarece direcția inițial pur verticală a gazelor de lucru este deviată
orizontal și astfel lovește fațada exterioară cu toată forța.
În cazul turnului de nord, fluxul de gaze care a fost proiectat în sus a fost semnificativ mai rapid, mai
masiv și mai energetic decât în cazul turnului de sud.
De aici și comportamentul diferit, care se bazează pe același principiu.
Aici este o animație scurtă pentru turnul de sud:
Materialul urcă de jos în sus, obstacolul este în partea de sus. Presiunea trebuie apoi eliberată în lateral.
Așadar, ca să spunem pe șleau, diapozitivul 16: Presiunea trebuie pur și simplu să dispară.</i
În ceea ce privește fațada exterioară, putem estima deja că fluxul de gaze trebuie să lovească orizontal din interior la o
viteză de cel puțin 100 de metri pe secundă, deoarece turnurile au fost proiectate pentru viteze ale
vântului de până la 300 h/km. Adică 85 de metri pe secundă.
O slăbire termică suplimentară este, desigur, avantajoasă pentru a se asigura că întreaga fațadă este de fapt distrusă.
Expansiunea naturală a plasmei, a gazelor fierbinți din timpul erupției, este suficientă pentru acest lucru în zona superioară.
Pe de altă parte, în intervalul inferior, viteza fluxului de gaz este semnificativ mai mare, deoarece acesta trebuie
să depășească o înălțime mică, adică are o energie cinetică ridicată și poate avea un efect distructiv.
Acest desen frumos arată toate cele trei turnuri - clădirea 7, WTC 1 și WTC 2.
Rămânem în aceeași perspectivă 7, 1, 2.
Deci, diapozitivul 17 înainte: Totul este încă intact. Și diapozitivul 18 după.
Iată aceeași imagine după încheierea procesului 7, 1, 2.
WTC este acum o grămadă de moloz peste care propria sa fațadă de granit se întinde ca o pătură roșie.
Zona din jurul WTC 1 și WTC 2 este un câmp complet de moloz.
Fațada exterioară este deschisă spre exterior și se află parțial ca coaja unei banane
decojite, cu planul turnului respectiv în centru.
De asemenea, se remarcă structurile reziduale verticale în formă de L ale fațadei exterioare, în fiecare caz
la capătul pilonului 2 pentru turnul de sud și la capătul pilonului 1 pentru turnul de nord.
Dacă extindem puțin mai departe capătul săgeții 1, putem vedea o mică cupolă, o grămadă albă de
moloz, aproape în centrul planului turnului de nord.
Acum mărim imaginea, este aceeași imagine, o mărim și recunoaștem un singur stâlp proeminent în
partea dreaptă a domului, pe care ni-l amintim.
Structura în formă de L rămasă a fațadei poate fi, de asemenea, văzută clar: imaginea arată un segment lung și un segment scurt.
Acesta a fost cazul turnului de nord, iar turnul de sud avea structuri în picioare cu exact această formă.
Cupola de dărâmături și singurul stâlp proeminent pe care le-am memorat.
Așadar, cele două diapozitive 19 și 20 sunt termenul generic: Structuri rămase prezente
În acest moment facem o mică digresiune pentru a arăta ceva în experimentul de acasă.
Așa cum a spus atât de frumos fizicianul Richard Feynman: "Nu contează cât de inteligent ești,
cine a făcut presupunerea sau cum îl cheamă.</i
Dacă nu concordă cu experimentul, presupunerea este greșită. Asta e tot ce contează."
Mai întâi arătăm că o turelă din segmente de tuburi pătrate de aluminiu se dezintegrează de sus în jos atunci
când un curent de aer concentrat traversează turela de jos.
În acest experiment cu aproximativ 6 bar de la duza unui compresor de aer.
Iată deci primul experiment:
Un segment după altul este ridicat în partea de sus, deoarece vidul protector din conductă nu mai există
și fluxul de aer se poate extinde în partea de sus.
Cutiile de chibrituri goale care stau lângă turn simt, de asemenea, fluxul de aer în expansiune de la
vârf, înclinându-se într-o parte sau fiind învârtite.
Este important să rețineți aici: un segment după altul este ridicat de sus bucată cu bucată cu un flux de aer de jos.
Distrugerea nu începe de jos, așa cum se presupune întotdeauna.
Așadar, să numim diapozitivul 21: Distrugerea de sus în jos, de sus în jos.
Experimentul nostru de acasă este reproductibil în mod stabil.
Într-o altă configurație, un flux de aer dezasamblează, de asemenea, un turn de segmente de tuburi
pătrate din aluminiu de sus în jos, prezentat aici în stânga în film, adică al doilea experiment.
Deci vedem din nou: curentul se deplasează în jos aici.
Cu toate acestea, dacă adăugăm un panou, așa cum se arată aici în dreapta, aceeași folie, adică o fațadă
exterioară - în acest experiment cu plăci metalice fixate cu bandă magnetică - putem vedea:
Componenta orizontală este prea slabă pentru a propulsa cardurile metalice în lateral.
Expansiunea laterală a aerului nu este suficientă pentru aceasta.
Doar segmentele de tub din aluminiu sunt învârtite în jurul turnului ca într-un vârtej.
Apoi le țin pentru scurt timp în fața aparatului foto. Iată aceste carduri metalice.
Nu știu dacă puteți vedea, dar contururile elementelor sistemului de grinzi sunt imprimate pe el.
Iată al treilea experiment: energia nu este suficientă pentru a propulsa în lateral
aceste carduri metalice, care sunt fixate astfel.
Așadar, termenul generic pentru această folie este simplu: carduri metalice sau, mai elegant spus, elementele sistemului de
ferme ale fațadei. Acesta ar fi termenul tehnic pentru aceasta.
Cu toate acestea, de îndată ce plasăm o contramasă pe puțul de erupție, de exemplu o găleată mică, această masă
este ridicată pentru scurt timp de fluxul ascendent de aer.
Dedesubt, arborele este distrus din segmentele de aluminiu.
Masa începe acum să cadă și deviază fluxul de aer pe orizontală în timp ce continuă să se ridice.
Cardurile metalice, care aderă doar cu bandă magnetică, sunt acum îndepărtate cu succes
în lateral de fluxul de aer, de sus în jos.
Iată deci al patrulea și ultimul experiment:
Direct în dreptul duzei, găleata este oprită din nou și catapultată în sus, ceea ce este, desigur, un
nonsens pentru imitarea proceselor de la World Trade Center.
Dar ați recunoscut principiul și cu siguranță acesta poate fi reprezentat mult mai bine și mult mai convingător
ca model cu ajutorul componentelor de la imprimantele 3D.
Acesta ar fi un proiect de cercetare valoros la o universitate curajoasă sau chiar la o școală.
Un student a creat deja pentru mine un model CAD care poate fi imprimat pe imprimante 3D sau constă din
cărămizi Lego fixate liber în combinație cu piesele imprimate.
Desigur, nimic nu ar trebui să fie prins într-un astfel de experiment.
Totul trebuie montat atât de lejer încât ușoarele diferențe de presiune să dezasambleze de fapt modelul.
Din păcate, aceste modificări necesită foarte, foarte mult timp și, prin urmare, nu au fost încă realizate.
Atât de mult pentru principiul blocului de construcție.
Dar înapoi la micul nostru dom.
Puteți găsi povestea în mass-media sub cuvântul-cheie: Miracolul din casa scării B.
În interiorul micului dom, grupul lui Mickey Kross (14 persoane) a supraviețuit și Pasquale Buzzelli a
supraviețuit căderii la o adâncime de 50 de metri și a aterizat pe sau în spatele micului dom.
Așadar, diapozitivul 25: Miracolul din casa scării B
Așa arăta spatele acestui dom după ce au fost îndepărtate dărâmăturile:
Scara în care grupul a supraviețuit cu Mickey Kross este clar vizibilă aici. Este un mic miracol.
Dar structurile sunt intacte, deci și oamenii din ele au supraviețuit.
Un mic miracol, dar oarecum logic. Și tu și eu am fi supraviețuit.
Povestea lui Pasquale Buzzelli, pe de altă parte, se apropie de magie: turnul s-a dezintegrat sub el și el a căzut 50 de metri.
El nu a fost ucis de impact, ci a fost doborât ușor.
Nu a fost nici ucis, nici strivit de dărâmături, nici sfâșiat de explozibili, nici ars de termită
sau de foc, nici iradiat sau fiert, nici vaporizat.
Nu a rămas nici surd, nici orb. Cu toate acestea, a raportat un zgomot puternic în timpul căzăturii sale de 50 de metri.
Apoi turnul a dispărut și deasupra lui era cerul albastru.
Deci, diapozitivul 26 rezumă: Magie, magie, inexplicabilul anterior
Declarațiile lui Pasquale Buzzelli sunt atât de interesante pentru mine, deoarece coincid cu toate fenomenele care ar
trebui să fie așteptate în conformitate cu modelul Ground Zero.
Acestea nu sunt în concordanță cu explicațiile care citează explozibilii și agenții tăietori ca fiind principala cauză.
În cartea sa "We All Fall Down", el descrie etapele dinaintea și din timpul distrugerii.
Și fiți atenți, există întotdeauna secunde în narațiune.
Nu sunt milisecunde, așa cum v-ați aștepta de la o explozie.
Totul este lent, ca într-un coșmar.
Întâi tremură turnul. Buzzelli scrie, un tremur crescând.
Apoi turnul începe să se scuture ca un nebun. El scrie, o mașină care tremură.</i
Un zgomot puternic vine de sus.
Abia atunci se rupe legătura dintre perete și scară, iar balustradele sunt smulse din perete.
Abia acum încep să se formeze fisuri în perete. Și aceste crăpături cresc încet.
Buzzelli scrie, o fisură în creștere.
Brusc, toate structurile portante cedează, scara se prăbușește și totul se umple de praf.
În următoarele câteva secunde, Buzzelli plonjează în jos și este lovit de obiecte dure,
care, de asemenea, se învârt în jurul său.
Cu toate acestea, este parțial purtat și încetinit de curenții puternici ascendenți.
El scrie, "rafale de respirație infernală; CORPUL SĂU ÎNTOARCÂNDU-SE ȘI ÎNTOARCÂNDU-SE în timp ce
plutea, aparent fără greutate, PE UN VÂNT TERIBIL"
După cădere, se produce o aterizare ușoară pe o grindă de oțel la înălțimea etajului patru, după câteva secunde de zbor.
Buzzelli suferă doar o fractură la picior atunci când atinge solul.
Diapozitivul 27 poate fi sintetizat sub termenul generic: Ceasmarul
Și este un coșmar când ești într-o clădire și dintr-o dată totul începe să se dezintegreze.
Cartea lui Pasquale Buzzelli este scrisă într-o manieră foarte emoțională, oarecum umflată și uneori chiar
lacrimogenă. Totuși, în contextul unei analize reci și sobre, trebuie să ne întrebăm: unde a fost cine?
Cu alte cuvinte, date precise privind poziția, presiunile, vitezele, timpii etc.
Cartea este totuși un element important pentru cercetarea 9/11, cartea martorului cheie.
Când gazele de lucru au fost împușcate, Pasquale Buzzelli se afla la etajul 22, grupul cu
Mickey Kross la etajul 4, dar ambii în scara B.
Gazele de lucru se ridică la o viteză de cel puțin 100 de metri pe secundă, în faza inițială probabil chiar 200 de metri pe
secundă, după cum se poate deduce din semnalele de interferență, din pene de curent și din transmisia în direct din elicopter.
Coridoarele în formă de cruce acționează ca presiune negativă în acest moment și mai
târziu ca distribuitori de presiune pozitivă.
Materialul este tras în centru de aspirație.
Cu toate acestea, în casa scărilor, structurile de beton nu rup încă stâlpii de oțel; deocamdată, au
loc doar fisuri sau cedări ale scărilor și pereților.
Deci diapozitivul 28: Distribuitorul de presiune, coridoarele
Apoi diapozitivul 29: Presiunea negativă
Aici situația lui Pasquale Buzzelli este amplificată, deoarece el împușcă gazele de lucru
înainte ca turnul să fie distrus în mod vizibil.
Totul merge încă în interior.
Aici este deosebit de clar că puțul liftului central numărul 50 este ușor deplasat spre vest, nu este central.
În centrul clădirii, pe de altă parte, sunt coridoarele în formă de cruce.
Liftul de marfă 50 este lângă el. După cum am spus, materialele sunt acum trase în
centru de aspirație - în special prin coridoare.
Această geometrie specială, decalarea canalului de erupție, salvează viețile câtorva persoane din turn și este
responsabilă de crearea structurilor reziduale ale cupolei mici și a structurilor reziduale în formă de L ale fațadei.
Diapozitivul 30: Acum vine suprapresiunea.
Câteva secunde mai târziu, zona de suprapresiune traversează etajul 22.
Dar în acest moment, Pasquale Buzzelli este deja sub pâlnia mortală.
Materialul este ejectat în toate direcțiile, dar mai ales spre vest.
În faza finală, materialul este ejectat dincolo de domul mic.
Am marcat punctul de aterizare al lui Pasquale Buzzelli cu un pătrat mic în culoarea cyan.
Acesta este situat în imediata vecinătate a scării B, pe partea dreaptă în imagine.
Este clar că Buzzelli s-a deplasat doar câțiva metri spre sud-est.
Iată un alt prim-plan al situației la trecerea prin zona de presiune:
Fotograful privește spre sud, iar partea de vest a turnului este vizibilă în mod clar, exact în
direcția în care a fost mutat liftul de marfă 50.
Efectul de măsurare a fost mai puternic în această direcție, deoarece fațada a fost mai aproape de fluxul de energie.
Prin urmare, această ușoară asimetrie în comportamentul erupțiilor sau în modelul erupțiilor este
explicată de modelul zero - și numai de modelul zero. Niciun alt model nu poate face acest lucru.
Și din nou întrebarea: Unde a fost cine - de data aceasta la distrugerea structurii?
În imagine am marcat parabola fântânii și ejecția extremă de material spre vest cu puncte gri.
Pasquale Buzzelli și grupul cu Mickey Kross sunt în partea opusă a turnului, la est.
Coloanele interioare de oțel sunt deja demontate și sfâșiate pe măsură ce trec prin zona de presiune.
Structura din grilaj de oțel a fațadei exterioare este distrusă în segmente sau se rupe
complet, parțial ca un întreg spre exterior.
Dar - casa scării și pereții de beton s-au scufundat deja în jos.
Buzzelli cade împreună cu resturile.
Acest lucru înseamnă că Pasquale Buzzelli este întotdeauna sub zona de presiune.
Căderea liberă este încetinită de curentul ascendent.
Viteza de cădere presupusă este de 10 metri pe secundă.
Adică 36 de kilometri pe oră. Aceasta înseamnă că timpul de cădere pentru 50 m este de 5 secunde.
Deci, putem rezuma diapozitivul 32 sub cuvântul cheie: The 9/11 Surfer
Așa este numit uneori Pasquale Buzzelli din cauza duratei relativ lungi de cădere sau plutire pe aceste gaze.
Mesajul cheie al lui Pasquale Buzzelli este crăparea lentă a pereților, slăbirea rosturilor și
procesul de cădere care durează câteva secunde.
În caz contrar, el însuși este dovada vie a procesului, a efectului presiunii negative în apropierea
gazelor de lucru, a decelerării constante a căderii.
Citat: "Și în timp ce mă rugam, peretele s-a crăpat și podeaua a cedat. Apoi am început să cad și în
acel moment mi-am dat seama: Doamne, așa voi muri.</i
Am rămas în poziție fetală, am simțit acest aer cu nisip, eram lovit, am văzut sclipiri de
lumină de la impactul obiectelor care mă loveau.
O fracțiune de secundă mai târziu, mi-am ridicat ochii și am rămas acolo, complet uimit, uitându-mă la un cer albastru."
Aici este interviul în limba engleză, un extras din acesta.
Mesajul central al lui Mickey Kross este efectul de atracție descris.
Citat: "Și apoi vântul. Un vânt foarte, foarte puternic.</i
Casca mea - a început să mă ridice de la sol și acolo m-am ghemuit.</i
În continuare, m-am ghemuit și am căutat scările de lângă balustradă, și m-am făcut cât de mic am putut.
Casca mea a început să-mi zboare de pe cap. Uitasem să o fixez. Așa că mi-am luat casca.</i
Trebuie să mă fi târât instinctiv în colț." </i
Aici este interviul în limba engleză. Din nou un fragment.
Diapozitivul 34 sintetizat pe scurt: Vântul în turn
Întreaga dinamică a distrugerii - inclusiv "miracolele" - poate fi explicată simplu și fără contradicții dacă
presupunem că din pământ au erupt gaze de lucru focalizate.
Acum nu mai există niciun motiv recunoscut pentru ca presa alternativă să se opună acestei
abordări corecte din punct de vedere fizic, cu excepția:
Teama cititorilor, teama oamenilor că această explicație ar putea fi adevărată - și refuzul lor de a aborda subiectul.
În cazul Covid, această respingere nu este atât de puternică, deoarece posibilitatea unei erori din partea celor
responsabili rămâne întotdeauna ca o lacună psihologică.
Evaziunea instinctivă: "Politicienii nu au vorbit serios, nu au vrut, nu au știut."</i
Pentru a depăși această teamă, am proiectat diverse obiecte ca punct de plecare pentru o
conversație, care poate servi ca ajutor adecvat.
Acestea sunt cupe, cuburi de joc, broșuri și așa mai departe.
De exemplu, iată o broșură, Physics Fear and Fun, care explică fizica aruncării verticale în
funcție de înălțimea aleasă a Turnului de Nord.
Este o glumă, o glumă de fizician ascunsă în schițe.
În plus, sunt prezentate fotografii foarte interesante în comparație cu alte explozii.
Diapozitivul 35 rezumă: Atitudinea de respingere sau atitudinea de respingere observată
În plus, principalele enigme fizice ale distrugerii World Trade Center pot fi reduse în mod jucăuș la doar șase întrebări
și, prin urmare, pot fi reprezentate pe fețele unui cub Rubik.
Voi arăta acest lucru pe scurt.
Aceste șase subiecte sunt:
Momentul - adică fântâna de praf din turnul de nord cu suprafața laterală Momentum.
Energia din sol - adică timpul de răcire observat de trei luni.
Aici suprafața laterală Energy underground și norii de vapori în creștere din imagine.
În continuare, momentul neconservat al turnului de sud pe care l-am discutat - fața laterală ar fi
Non-conservarea momentului cinetic unghiular.
Supraviețuitorii din Turnul de Nord despre care am discutat - Supraviețuitori ar fi fața laterală.
Explozia de mașini care au luat foc brusc, și -
Praful fierbinte, adică fluxul piroclastic și norul ciupercă de deasupra clădirii 7 care s-a ridicat pe cer la sfârșitul
după-amiezii - suprafața laterală Posul fierbinte.
Atât de mult pentru diapozitivul 36: Cubul lui Rubik
Există, desigur, multe alte mistere legate de 11 septembrie.
Așa că am ilustrat un alt cub și mi-am dat seama că aproape toate enigmele legate de distrugerea World Trade
Center pot fi de fapt reduse la doar 42 de întrebări.
Acest lucru le permite să fie reprezentate într-un cub cu formă schimbătoare, așa cum se arată aici.
Acesta este dificil de recunoscut la început - dar era un cub cu laturi diferite, care poate lua forme foarte interesante.
Sau aici, acesta este cubul închis. Și acest cub poate fi deschis și adăpostește alte puzzle-uri.
Acestea sunt suprafețele exterioare cunoscute, dar dacă o deschidem pe aceasta: Aici, de exemplu, vedem
puzzle-ul metalului care fuge sau semnalele seismice.
După cum am spus, puteți folosi acest cub și fiecare imagine individuală este un puzzle ușor de
explicat - și totul se potrivește armonios dacă știți doar cum să împăturiți cubul din nou.
Așadar, puteți învăța o mulțime de detalii jucând astfel de jocuri cu zaruri. Și totuși, în ciuda tuturor jocurilor,
subiectul rămâne foarte dificil de accesat psihologic.
Și aici îl citez pe Dr. David Hughes de la Universitatea din Lincoln:
"Pentru a lua în considerare posibilitatea ca 11 septembrie să fi fost o crimă sub steag fals, occidentalii
trebuie să respingă ipotezele fundamentale prin care au fost socializați de la naștere."
Dar ce înseamnă mai exact psihologic dificil de accesat?
Aceasta înseamnă că oamenii se deconectează, se enervează sau fug din cameră pentru că nu mai pot înțelege informațiile.
Pentru că se simt atacați în înțelegerea lor a lumii.
O să revin la asta.
Și numesc diapozitivul 37: Capacitatea de a te schimba ca cubul sau în limba engleză: The ability to change.
A fost important pentru acest prim pas al soluției din această prelegere să se ia în considerare posibilitatea unei erupții.
Deci, pentru a permite gândul (!) la toate.
Natura aportului de energie este inițial de importanță secundară.
Ca exemplu, am enumerat 50 x 20 tone de substanță X, care duce la formarea camerei de presiune a gazului.
Cu toate acestea, este de asemenea posibil să se utilizeze câțiva (!) saci mici de substanță U, și anume doar 120 kg.
Este mult, mult, mult mai puțin.
Totuși, acest lucru ar face procesul nuclear și nu chimic.
Un foraj de testare ar dovedi natura aportului de energie dincolo de orice îndoială și ar pune capăt tuturor disputelor.
În orice caz, procesul poate fi ușor sincronizat cu videoclipurile istorice într-un film de animație.
Am creat 120 de imagini individuale pentru turnul de sud, pentru procesul nuclear.
Vedem în sau prin turn, ca să spun așa.
Amestecul de elemente lichide activate arde în granit ca un sistem de reactor supercritic întârziat la
aproximativ 3.000 de grade și se aprinde la punctul zero.
În decurs de zece secunde, oul în erupție își arde drumul în sus.
Are loc o erupție care, inițial, traversează turnul într-o manieră focalizată.
Partea de sus a turnului se dezintegrează, se prăbușește și începe să se rotească.
Fierul vaporizat este recunoscut ca praf negru, pulberea de beton este albă.
Turnul este pulverizat de sus până jos.
Deci, diapozitivul 38 - lucrul important aici este: De la abordarea convențională la abordarea nucleară.</i
Prin urmare, putem vedea că procesele definite de modelul zero pot fi deja explicate în mod clar într-un experiment de casă.
Și putem vedea că toate observațiile de la fața locului se încadrează perfect în model sau chiar sunt
susținute de acesta, datorită videoclipurilor disponibile.
Cu toate acestea, modelul Ground Zero este, de asemenea, în mare parte respins sau ignorat de mass-media alternativă.
Acest fenomen psihologic se bazează pe amploarea inimaginabilă a crimei, pe contra-narațiuni propagandistice precum raportul NIST,
pe universități controlate și oameni de știință cumpărați, adică complicitate - și pe greutatea vocilor și
argumentelor disidente bine intenționate, inclusiv din partea mass-mediei alternative împotriva modelului Ground Zero.
În acest din urmă caz, cele două argumente principale sunt:
Nu a existat nicio contaminare radioactivă semnificativă. Și -
Nu este posibil să păstrezi secretă o astfel de crimă.
La urma urmei, nu poți planifica și realiza așa ceva fără ca cineva să dea indicii sau să avertizeze publicul.
Cu toate acestea, AI, inteligența artificială, scrie ceva complet diferit aici.
Deci, vedem aici nou, foarte nou, ca o dezvoltare rolul mass-media alternative și rolul AI în rezolvarea acestei crime.
Voi reveni la primul argument: Este imposibil din cauza lipsei de contaminare.</i
Dacă, de exemplu, cerem inteligenței artificiale să realizeze un astfel de proces, atunci ChatGPT scrie - iată:
"Aici aveți o compoziție ipotetică a materiei pentru un sistem de demolare nucleară bazat
pe un sistem de reactor supercritic întârziat."
Rețeta este ușor umbrită în diapozitiv, deoarece lucrul important este legarea precipitațiilor.
Și ChatGPT scrie despre această legătură Fallout:
"Radiația inițială constă în radiații gamma și neutronice.
Iar radiațiile reziduale (radiații alfa și beta de la produsele de fisiune ale uraniului),
radiațiile reziduale sunt legate în praful de resturi.
Iar legarea precipitațiilor este în general ridicată datorită includerii materialului în miezul
de vaporizare, unde a început procesul în granit."
Pe scurt, ChatGPT scrie: Se poate face, este posibil.
Deci, pentru a rezuma, tuturor cercetătorilor păcii și adevărului - vă rog:
Vă rugăm să verificați argumentele referitoare la afirmația: Nu a existat o contaminare semnificativă.</i
Contaminarea a fost ușor crescută la solul zero. Acesta este un fapt.
Cu toate acestea, până în prezent, acest fapt a fost în mod constant ascuns sub covor, adică argumentat.
Numărul mare de prim-ajutanți care suferă de cancer indică, de asemenea, o expunere scăzută și pe termen lung la radiații,
în plus față de efectele azbestului și ale fumului toxic.
Atât de important pentru diapozitivul 40, legătura fallout pe care o indică AI.
În ceea ce privește cel de-al doilea argument: "Nu este posibil să păstrezi secretă o astfel de crimă", nu
este nevoie să ne referim la Proiectul Manhattan, strict secret din 1942, care a dus la dezvoltarea bombei atomice.
Pentru că dezvoltarea narativă referitoare la distrugerea World Trade Center printr-un proces nuclear trece de
fapt ca un fir roșu prin istoria zilei de 11 septembrie.
Narațiunea bombă atomică a fost intenționată inițial, este clar acolo.
Iată câteva exemple:
În 1990, un joc de cărți prezice distrugerea unui turn dublu de către o bombă nucleară.
Cartea se numea de fapt Terrorist Nuke.
În 1995, Benjamin Netanyahu avertizează în cartea sa Fighting Terrorism că WTC ar putea fi
distrus de o bombă nucleară detonată de islamiști.
În 1998, documentul de strategie al SUA (Foreign Affairs, vol. 77, nr. 6), al cărui coautor este Philip D. Zelikow, a
abordat acest subiect ca un exemplu de precauție. Citați aici:
"Dacă bomba care a explodat sub World Trade Center în 1993 ar fi fost nucleară sau ar fi
răspândit efectiv un agent patogen mortal, atunci ..."
Și apoi sunt toate măsurile drastice pe care guvernul ar trebui să le ia pentru a-și proteja cetățenii.
La cinci zile după eveniment, la 16 septembrie 2001, în ziarul spaniol El Mundo a apărut un articol în care se afirmă că
trei mini-nuk-uri au fost cumpărate de pe piața neagră de către presupusa grupare teroristă, specificându-se chiar tipul.
Pentru a rezuma pe scurt pentru toți cercetătorii păcii și adevărului:
Vă rog, vă rog să verificați argumentele referitoare la afirmația: "Nu a existat niciodată nicio dovadă că o bombă
nucleară a fost folosită în distrugerea World Trade Center."
Este un fapt că narațiunea a fost pregătită sistematic, dar apoi abandonată în favoarea unei versiuni mai blânde.
Deci, diapozitivul interesant 41 ca termen generic: Pre-cunoaștere și planificare dezvoltare narativă
Și iată ultimul diapozitiv: Cum ieșim din această încurcătură acum?</i
Să avem curajul să depășim narațiunea psihologic.
În mod ludic, cu ajutorul sistemelor AI care ne permit să ocolim filtrele corectitudinii politice și să oferim răspunsuri
care nu sunt influențate de influențe sau preferințe culturale.
Dar, în ciuda curajului și în ciuda sistemelor AI, în ciuda rețelelor și a unei lente
treziri colective, avem nevoie de ajutor.
Pentru că oamenii au fost și continuă să fie înșelați la toate nivelurile.
Acest lucru este valabil și pentru mulți complici care sunt doar victime ale unui concept
incredibil de fraudă pe care ei înșiși nu îl înțeleg.
Pe scurt, depășirea înșelăciunii necesită ajutorul tuturor - în special al celor care sunt infractori
fără voie în acest joc și doresc să iasă din el.
Nu numai că trebuie să învățăm curajul, dar trebuie să învățăm și iertarea pentru a ieși din ea, de dragul adevărului.
Cu cât spunem mai clar că am văzut prin sistemul de minciuni și că l-am spart deja, cu cât spunem mai clar că există un viitor
pentru cei care vor să plece, că iertarea este posibilă, cu atât mai repede se prăbușește castelul de cărți de joc al minciunilor.
Sper că această prezentare a contribuit la acest lucru. Va multumesc foarte mult!