Dobrý deň, volám sa Heinz Pommer, som vyštudovaný fyzik a pracujem ako technický redaktor a technický kreslič.
Moja dnešná prezentácia má názov:
Nie je to ani požiar, ani demolácia: Prečo Pasquale Buzzelli dokázal prežiť zničenie severnej veže budovy
Odkaz na slajdy je uvedený nižšie, na prvom slajde a na tomto mieste vám tiež veľmi pekne ďakujem za umožnenie tejto prednášky.
Prvá otázka, ktorú si prirodzene položíte, je: Kto je ten Pasquale Buzzelli?
Pán Buzzelli je do istej miery kľúčovým svedkom zničenia Dvojičiek.
Zničenie severnej veže prežilo 15 ľudí, ale iba Pasquale Buzzelli sa nachádzal pomerne vysoko v budove, približne 80
metrov nad úrovňou ulice, a mohol podať svedectvo o tom, čo sa vo vnútri veže stalo a ako sa rozpadla.
Dnes by som chcel vysvetliť, prečo prežil súdny proces.
Na úvod krátke video, ktoré začína vyhlásením pána Buzzelliho.
Citát: "A kým som sa modlil, stena praskla a podlaha sa podlomila, a potom som začal padať. A v tej
chvíli som si uvedomil: Bože môj, takto zomriem."
Padajúca fontána materiálu je jasne viditeľná.
Po prestrelení teraz vertikálne segmenty na ľavej strane padajú rotačným pohybom.
Pozor, teraz vľavo, tu vychádzajú z prachu.
Teraz, počkajte, teraz a až potom sa zostávajúca štruktúra vpravo vertikálne zrúti.
Túto stavbu prezývajú Spire.
Pre tento prvý slajd môžeme definovať všeobecný pojem: Kto je Pasquale Buzzelli?
Po prvé, musíme teraz opustiť starý rámec diskusie - požiar alebo demolácia.
Pretože zvyčajne ste už v pasci tejto otázky a nemôžete nájsť pravdu, ak to nebol ani oheň a mŕtva váha, ani výbuch.
Konkrétne by som chcel v tejto prednáške zdôrazniť dva body opisom fyzikálnych procesov.
1. celosvetovo platný príbeh Západu - zrútenie troch veží v dôsledku požiaru - je jasne
rozpoznateľná, ale podivne globálne prijímaná lož.
2. alternatívne médiá a najmä skupina architektov a inžinierov za pravdu o 11. septembri A a E www.ae911truth.org sa mýlia.
Nebol to výbuch v bežnom zmysle slova.
Dvojičky boli zničené iným procesom, a to výbuchom koncentrovaných pracovných plynov zo zeme.
A rovnako ako pri zločine Covid, aj tu presne naplánovaný sled udalostí svedčí o neuveriteľných technických znalostiach.
Táto prednáška sa zaoberá predovšetkým vysvetlením dynamiky, t. j. vysvetlením procesov, ktoré
prebiehajú jeden po druhom a ktoré možno pozorovať.
Po spustení sa tieto procesy spúšťajú predvídateľne a automaticky, ako "beh s diabolskou guľôčkou", do 30 sekúnd.
Všeobecný termín pre tento druhý snímok je preto: Odchod z diskusného rámca.
Ako ho vyhodíme do vzduchu? Ako sa z nej dostaneme?
Teraz analyzujme dynamiku zničenia južnej veže:
Na južnej veži sa horný blok začal potápať a zároveň mierne otáčať.
Potom sa zrazu prestala otáčať a v hornej časti sa úplne rozpustila a zmizla v prachu, ktorý bol hore sýto
čierny kvôli vyparenému železu a dole sivobiely kvôli rozprášenému betónu, teda dvojvrstvový, dvojfarebný.
Všimnime si pre tento diapozitív: Bolo tam dvojfarebný prach a moment padajúceho hrotu zmizol.</i
Ďalším významným prvkom bola deštrukcia na fasáde, ktorá sa tiahla zhora nadol, akási tlaková
vlna, ktorá si razila cestu po vonkajšej stene.
Toto potulujúce sa čelo deštrukcie a v niektorých prípadoch aj jednotlivé výbuchy sa vo všeobecnosti
nesprávne interpretujú ako dôkaz synchronizovanej detonácie mnohých tisícok jednotlivých náloží.
Ide však o kontinuálny proces, len segmenty veže postavené z jednotlivých segmentov sa trhajú jednotlivo a s oneskorením.
Tu je video o tom:
Najprv sa veža vybočí, potom sa uvoľní pretlak a tlaková vlna sa šíri smerom nadol.
Zhrnutie pre tento slajd 4: Na fasáde sa vyskytla putujúca tlaková vlna.</i
O dynamike zničenia severnej veže:
Z diery v severnej veži sa na chvíľu vynorila stena plameňov, než sa vrchol stále nehybnej veže prepadol nadol a rozpadol sa.
Takže stručne povedané, plamenná stena.
Až potom celá veža vyvrhla svoje súčasti ako fontána, ako je vidieť tu, a po stranách sa roztrhla - vznikla fontána.
Ak sa však pozrieme na podrobnú časť, zväčšeninu, vyzerá to takto: Veža je po stranách rozrezaná akoby nožom,
zatiaľ čo zhora už padá fontána sutín v parabolickom tvare.
Niečo také nemôžete prežiť, keď ste tam.
A predsa sa to stalo, ten nevysvetliteľný zázrak, Zázrak na schodisku B.
Takže pre slajd 7: Pamätáte si efekt rezania.
Dynamika deštrukcie budovy 7 bola zjavne odlišná.
Budova 7 vydávala niekoľko hodín hlboký čierny dym, až kým sa neskoro popoludní náhle nezrútila.
Niekoľko sekúnd pred začiatkom voľného pádu sa horná konštrukcia, takzvaný penthouse, zrútila a zhora cez
sklenené tabule preniklo svetlo, inými slovami, rozjasnilo sa.
Až potom sa budova nečakane a náhle zrútila, bez odporu zvislých oceľových stĺpov vo vnútri a bez odporu vonkajšej fasády.
Inými slovami, každá nosná konštrukcia sa náhle rozpadla.
Následne sa vytvoril hríbový oblak, ktorý stúpal do výšky viac ako jeden a pol kilometra.
Tu je krátke video z kolapsu:
Výšku hríbového mraku možno ľahko odhadnúť podľa štyroch budov Svetového finančného centra.
Tieto budovy sú vysoké približne 200 metrov, tu vpravo, 200 metrov pre budovy.
Takže snímka 8 všeobecný termín jednoducho: Hríbový oblak nad budovou 7.
Dnes sa budeme venovať predovšetkým udalostiam v severnej veži - veži A, WTC 1.
Toto je veža s anténou na streche.
Máme záujem najmä o 22. poschodie.
Pasquale Buzzelli bol pri tom, keď sa začalo ničenie.
Z prierezu plánov vieme, že veža mala štvorcový pôdorys s rozmermi 64 krát 64 metrov.
Vonkajšiu fasádu tvorila oceľová sieť, ktorá mala aj nosnú funkciu.
Vnútorné jadro malo obdĺžnikový tvar a boli v ňom umiestnené výťahové šachty, servisné jednotky a schodiská.
Kancelárske priestory boli priestranné a otvorené medzi jadrom a touto vonkajšou fasádou.
Osobitný význam má pre nás centrálna výťahová šachta nákladného výťahu 50.
Ten je zobrazený ako malý žltý štvorec v strede, ako aj zelené schodisko B vpravo.
Celkovo sa tu nachádzali tri schodiská, ale nás zaujíma len schodisko B.
Náš kľúčový svedok tam bol v nulovom čase.
Týmto filmom sme sa spoznali s 22. poschodím, takpovediac.
Pri bočnom pohľade na všeobecný plán vyzerajú dvojičky takto - Chcel by som zdôrazniť tieto črty:
1. V projektoch je architektonický referenčný nulový bod v hĺbke 75 metrov v žule.
Z tohto nulového pohľadu je veža vysoká 510 metrov.
Týchto 400 metrov platí od úrovne ulice.
2 Centrálna výťahová šachta č. 50 v strede, znázornená žltou farbou, je dlhá 420 m zdola
nahor, t. j. aj cez štyri podzemné podlažia.
Ide o najdôležitejší technický prvok celej prezentácie.
Táto výťahová šachta vymedzuje erupčný kanál cez celú vežu.
To je veľmi, veľmi dôležité.
3 Pre tento centrálny nákladný výťah 50 je v žule ďalšia priehlbina, tzv. výťahová jama.
Je hlboký približne 6 metrov.
Tento zárez slúži aj ako dýza.
Ale pamätajte si na dnešok: Výťahová šachta išla zospodu na samý vrchol ako erupčný kanál.</i
Okrem toho je obdĺžniková vnútorná štruktúra, vnútorné jadro, znázornená červenou farbou.
Centrálne jadro je podprvkom 1 konštrukčného systému a podprvkom 2 konštrukčného systému je vonkajšia oceľová mriežka.
Je postavená oveľa pevnejšie ako bežná fasáda.
4. Na každú vežu sa použilo približne 100 000 ton ocele a 400 000 ton skla a betónu.
To znamená, že celková hmotnosť každej veže je pol milióna ton.
Takže, aby sme zhrnuli túto snímku 10, všeobecný termín: Erupčný kanál 510 metrov vysoký od nulového bodu.
Teraz k samotnému procesu ničenia:
Približne 10 sekúnd pred začiatkom viditeľnej deštrukcie dvojičiek boli zaznamenané seizmické otrasy.
Boli to celkovo tri otrasy zeme, nie dva.
Dva silné seizmické signály možno jednoznačne priradiť k dvojičkám.
Tretie zemetrasenie, ktoré je tu znázornené zelenou farbou a je oveľa menšie, nemožno jednoznačne priradiť k budove
č. 7, pretože po ňom nenasledovala žiadna deštrukcia, ale len vznik čierneho dymu približne od 11.00 hod.
Ale späť k severnej veži.
Zemetrasenie pod Severnou vežou malo magnitúdu 2,3 Richterovej stupnice.
Potom bolo 10 sekúnd ticho.
Snímka 11 preto: Zemetrasenie
Severná veža však vyzerala presne takto 21 sekúnd po zemetrasení:
Stojaca, pretekajúca fontána z trosiek a prachu s čiernou vlajkou nad ňou, uprostred.
A to je to, čomu hovorím výstrel cez celú budovu.
Teraz je vzrušujúce krátke časové rozpätie medzi zemetrasením a týmito tichými 10 sekundami.
Muselo sa stať niečo veľmi záhadné.
Ak to však zhrnieme, už teraz môžeme povedať:
1. pozorovaná dynamika deštrukcie je netypická pre oheň, parafín a mŕtvu hmotnosť.
2 Je tiež netypická pre rezné nálože a výbušné nálože, ako je termit alebo TNT.
To prirodzene vyvoláva otázku: Čo budeme robiť teraz?
Potrebujeme nový prístup.
Nemohla to byť jedna vec. Nemohlo to byť ani to druhé, to je v rozpore s pozorovaniami.
Model Ground Zero, GZM, teraz predpokladá vysoký príkon energie priamo pod vežami,
konkrétne v referenčnom architektonickom nulovom bode.
To je 75 metrov hlboko v žule.
Najprv predpokladajme čisto chemický proces a odhadnime 50 nákladných vozidiel, z ktorých každé preváža 20 ton látky X.
To zodpovedá celkovej energii viac ako jednej kilotone TNT.
A to je veľa.
Predstavte si 50 nákladných áut na parkovisku pri nemeckej diaľnici počas víkendu, z ktorých každé má 20 ton.
Táto energia, keď sa zapáli, keď sa premení, musí teraz nejakým spôsobom vytvoriť erupčné vajce pod vežou, ktorého erupčné
pracovné plyny vystrelia cez nákladný výťah 50 nahor cez vežu.
Ale otázka zostáva: Prečo majú tieto pracovné plyny taký ničivý účinok, keď spočiatku vystreľujú len veľmi úzkym kanálom v žule?
Ako je to možné?
Takže tu je snímka ako všeobecný termín: Model Ground Zero sa pýta, ako je to možné?</i
Najprv sa teda pýtame na základný fyzikálny princíp deštrukcie.
Čo sa stane s budovou, ak v nej vybuchne tlaková plynová komora s veľmi horúcimi pracovnými plynmi?
Robíme Úvaha 1: Podľa Bernoulliho princípu - mimochodom, Bernoulli bol švajčiarsky fyzik, takže pozdravujeme Švajčiarsko - v
bezprostrednej blízkosti prúdenia je podtlak so sacím účinkom.
To možno vidieť napríklad aj na prechádzajúcom vlaku.
Prúd vzduchu môže zachytiť predmety a pritiahnuť ich k vlaku.
Tu vo veži dochádza k prasknutiu len vtedy, keď sa podtlak zrúti, napríklad v dôsledku
dosiahnutej výšky stúpania alebo alternatívne cez otvor.
Zhrnutie snímky 14: Sací účinok a podtlak
Alebo v dôsledku toho po výbuchu plazmy, po výbuchu horúcich plynov, úvaha 2 vyššie:
Ak sú tieto pracovné plyny extrémne horúce, pri výbuchu v hornej časti budovy okamžite ničia jej
konštrukciu. Hovoríme o 4000 stupňoch, 5000 stupňoch.
Táto rozpustená štruktúra má však vysokú hmotnosť a bude tlačiť, padať.
Táto hmota teraz predstavuje prekážku pre stúpajúci tok plynu.
Ak predpokladáme, že budova váži len 10 %, ide o 50 000 ton padajúcej hmoty alebo
pyroklastický tok, ktorý sa zrýchľuje zhora.
Takže ešte raz: 50 000 ton horúceho prachu padá zhora a na tento prach dopadá extrémne horúci prúd pracovných plynov.
Takpovediac kladivo a kovadlina, ktoré sa potom spoločne pohybujú smerom nadol.
V tejto situácii je Pasquale Buzzelli symbolizovaný v severnej veži v žltom poli.
Takže snímka 15 všeobecný termín: kladivo a kovadlina
Už teraz je jasné, že vnútorné jadro veže bude úplne demontované.
Čo sa však stane s vonkajšou fasádou, s oceľovým pletivom?
Na južnej veži sme pozorovali pohybujúci sa front deštrukcie a na severnej veži skôr rezanie nožom alebo trhanie.
Obidva modely deštrukcie sú jednoznačne logické, pretože pôvodne čisto vertikálny smer vystreľujúcich
pracovných plynov je vychýlený horizontálne, a tak plnou silou zasiahne vonkajšiu fasádu.
V prípade severnej veže bol stúpajúci prúd plynu výrazne rýchlejší, mohutnejší a energickejší ako v prípade južnej veže.
Z toho vyplýva odlišné správanie, ktoré je založené na rovnakom princípe.
Tu je krátka animácia pre južnú vežu:
Materiál vystreľuje zdola nahor, prekážka je na vrchole. Tlak sa potom musí uvoľniť do strany.
Takže, ak to povieme zjednodušene, snímka 16: Tlak sa jednoducho musí uvoľniť.
Pokiaľ ide o vonkajšiu fasádu, už teraz môžeme odhadnúť, že prúd plynu musí zvnútra zasiahnuť horizontálne rýchlosťou
najmenej 100 metrov za sekundu, keďže veže boli navrhnuté na rýchlosť vetra až 300 h/km. To je 85 metrov za sekundu.
Ďalšie tepelné oslabenie je samozrejme výhodné, aby sa celá fasáda skutočne roztrhla.
V hornej oblasti na to stačí prirodzená expanzia plazmy, horúcich plynov počas erupcie.
Na druhej strane, v nižšom rozsahu je rýchlosť prúdenia plynu výrazne vyššia, pretože musí prekonávať nízku výšku, t. j.
má vysokú kinetickú energiu a môže mať deštruktívny účinok.
Táto krásna kresba zobrazuje všetky tri veže - budovu 7, WTC 1 a WTC 2.
Zostávame v rovnakej perspektíve 7, 1, 2.
Takže snímka 17 pred: Všetko je stále neporušené. A snímka 18 potom.
Tu je rovnaký pohľad po ukončení procesu 7, 1, 2.
Z WTC je teraz hromada trosiek, na ktorej ako červená deka leží jeho vlastná žulová fasáda.
Oblasť okolo WTC 1 a WTC 2 je úplným poľom trosiek.
Vonkajšia fasáda je rozoklaná smerom von a leží čiastočne ako šupka olúpaného banánu,
pričom v strede je pôdorys príslušnej veže.
Za zmienku stoja aj zvyškové konštrukcie v tvare písmena L na vonkajšej fasáde, v každom prípade na konci piliera
2 na južnej veži a na konci piliera 1 na severnej veži.
Ak predĺžime koniec šípky 1 o kúsok ďalej, uvidíme malú kupolu, bielu hromadu sutiny, takmer v strede pôdorysu severnej veže.
Teraz priblížime obrázok, je to ten istý obrázok, zväčšíme ho a rozpoznáme jediný
vyčnievajúci pilier napravo od kupoly, ktorý si pamätáme.
Jasne vidno aj zostávajúcu štruktúru fasády v tvare písmena L: na obrázku je vidieť dlhý a krátky segment.
Tak to bolo aj v prípade severnej veže a južná veža mala presne takýto tvar.
Kupola z trosiek a jediný vyčnievajúci stĺp, ktorý sme si zapamätali.
Dva diapozitívy 19 a 20 sú teda všeobecným pojmom: Zostávajúce prítomné štruktúry
Na tomto mieste urobíme malú odbočku, aby sme ukázali niečo v domácom experimente.
Ako to krásne povedal fyzik Richard Feynman: "Nezáleží na tom, aký ste múdry, kto vyslovil predpoklad alebo ako sa volá.</i
Ak nesúhlasí s experimentom, predpoklad je nesprávny. To je všetko, na čom záleží."</i
Najskôr ukážeme, že veža z hliníkových štvorcových rúrok sa rozpadá zhora nadol, keď
cez ňu zdola vystrelí sústredený prúd vzduchu.
V tomto experimente s približne 6 barmi z dýzy vzduchového kompresora.
Tu je teda prvý experiment:
Jeden segment za druhým sa v hornej časti zdvihne, pretože v potrubí už nie je ochranný podtlak
a prúd vzduchu sa môže v hornej časti rozšíriť.
Prázdne škatuľky od zápaliek stojace vedľa veže tiež pocítia rozširujúci sa prúd vzduchu na
vrchole, prevrátia sa na stranu alebo sa roztočia.
Tu je dôležité si uvedomiť: Jeden segment za druhým sa zdvíha zhora kus po kuse prúdením vzduchu zdola.
Deštrukcia sa nezačína na dne, ako sa vždy predpokladá.
Nazvime teda snímku 21: Zničenie zhora nadol, zhora nadol.
Náš domáci experiment je stabilne reprodukovateľný.
V ďalšej zostave prúd vzduchu tiež rozkladá vežu z hliníkových štvorcových rúrkových segmentov zhora nadol,
znázornenú tu vľavo na filme, t. j. druhý experiment.
Takže to vidíme znova: prúd sa tu pohybuje smerom nadol.
Ak však pridáme obklad, ako je znázornené tu vpravo, rovnakú fóliu, t. j. vonkajšiu fasádu - v tomto experimente s
kovovými doskami pripevnenými magnetickou páskou - vidíme:
Horizontálna zložka je príliš slabá na to, aby poháňala kovové karty do strán.
Bočná expanzia vzduchu na to nestačí.
Vo veži sa točia iba hliníkové rúrkové segmenty ako vo víre.
Potom ich krátko podržím pred fotoaparátom. Tu sú tieto kovové karty.
Neviem, či to vidíte, ale sú na ňom vytlačené obrysy prvkov priehradového systému.
Takže tu je tretí pokus: energia nestačí na to, aby tieto kovové karty, ktoré sú takto pripevnené, poháňala do strán.
Takže všeobecný termín pre túto fóliu je jednoducho: kovové karty alebo, elegantnejšie povedané, prvky
priehradového systému fasády. To by bol technický termín.
Keď však na erupčnú šachtu umiestnime protihmotu, napríklad malé vedro, táto hmota je na
krátky čas zdvihnutá prúdením vzduchu smerom nahor.
Zospodu je hriadeľ zničený z hliníkových segmentov.
Hmota teraz začne klesať a pri stúpaní odkláňa prúd vzduchu horizontálne.
Kovové karty, ktoré sa prilepia len pomocou magnetickej pásky, sú teraz v skutočnosti úspešne
odfúknuté prúdením vzduchu do strán, zhora nahor.
Takže tu je štvrtý a posledný experiment:
Priamo pri dýze sa vedro opäť zastaví a katapultuje sa nahor, čo je samozrejme nezmysel na
napodobňovanie procesov vo Svetovom obchodnom centre.
Princíp ste však spoznali a určite sa dá oveľa lepšie a presvedčivejšie znázorniť ako
model pomocou komponentov z 3D tlačiarní.
Toto by bol užitočný výskumný projekt na odvážnej univerzite alebo dokonca na škole.
Jeden študent už pre mňa vytvoril model CAD, ktorý sa dá vytlačiť na 3D tlačiarni, alebo sa skladá z voľne
pripevnených kociek Lego v kombinácii s vytlačenými časťami.
Samozrejme, nič by sa do takéhoto experimentu nemalo zapojiť.
Všetko musí byť nastavené tak voľne, aby mierne rozdiely tlaku model skutočne rozobrali.
Bohužiaľ, táto úprava je veľmi, veľmi časovo náročná, a preto sa zatiaľ nerealizovala. Toľko k princípu stavebnice.
Ale späť do našej malej kupoly.
Príbeh nájdete v médiách pod kľúčovým slovom: Zázrak na schodisku B.
Vo vnútri malej kupoly prežila skupina Mickeyho Krossa (14 ľudí) a Pasquale Buzzelli prežil pád do
hĺbky 50 metrov a pristál na malej kupole alebo za ňou.
Takže snímka 25: Zázrak na schodisku B
Takto to vyzeralo za touto kupolou po odstránení trosiek:
Schodisko, na ktorom prežila skupina s Mickey Krossom, je tu jasne viditeľné. Je to malý zázrak.
Stavby sú však neporušené, takže prežili aj ľudia v nich.
Malý zázrak, ale trochu logický. Aj my dvaja by sme prežili.
Príbeh Pasqualeho Buzzelliho zasa hraničí s mágiou: veža sa pod ním rozpadla a on spadol z výšky 50 metrov.
Náraz ho nezabil, ale jemne ho usmrtil.
Nebol ani zabitý, ani rozdrvený troskami, ani roztrhaný výbušninami, ani spálený termitom alebo
ohňom, ani ožiarený alebo uvarený, ani vyparený.
Neohluchol ani neoslepol. Počas pádu z výšky 50 metrov však podľa jeho slov počul rev.
Potom veža zmizla a nad ňou bola modrá obloha.
Takže slajd 26 sumarizuje: Kúzlo, mágia, predtým nevysvetliteľné
Vyjadrenia Pasquale Buzzelliho sú pre mňa zaujímavé, pretože sa zhodujú so všetkými javmi,
ktoré sa dajú očakávať podľa modelu Ground Zero.
Nie sú v súlade s vysvetleniami, ktoré ako hlavnú príčinu uvádzajú výbušniny a rezné látky.
Vo svojej knihe "Všetci padáme" opisuje fázy pred a počas deštrukcie.
A pozor, v príbehu sú vždy sekundy.
Nie sú to milisekundy, ako by ste očakávali od výbuchu.
Všetko je pomalé ako v nočnej more.
Najprv sa veža zachveje. Buzzelli píše, rastúci chvenie.
Potom sa veža začne triasť ako šialená. Píše: trasúci sa stroj.</i
Zhora sa ozve rev.
Až potom sa spojenie steny a schodiska preruší a zábradlie sa vytrhne zo steny.
Až teraz sa v stene začínajú tvoriť trhliny. A tieto trhliny sa pomaly zväčšujú. Buzzelli píše, rastúca trhlina.
Všetky nosné konštrukcie zrazu podľahnú, schodisko sa prehne a všetko sa zapráši.
Počas niekoľkých nasledujúcich sekúnd Buzzelli padá nadol a naráža na tvrdé predmety, ktoré tiež víria okolo neho.
Čiastočne ho však unášajú a spomaľujú silné stúpavé prúdy.
Píše: "poryvy pekelného dychu; jeho telo sa otáčalo a krútilo, ako sa vznášalo, zdanlivo beztiažové, na strašnom vetre".
Po páde dôjde po niekoľkých sekundách letu k mäkkému dosadnutiu na oceľový nosník vo výške štvrtého poschodia.
Buzzelli utrpí zlomeninu nohy až pri dopade na zem.
Snímku 27 možno zhrnúť pod všeobecný pojem: Nočná mora
A je to nočná mora, keď ste v budove a zrazu sa všetko začne rozpadávať.
Kniha Pasqualeho Buzzelliho je napísaná veľmi emotívne, trochu nadnesene a niekedy až so slzami v očiach. V kontexte
chladnej, triezvej analýzy sa však musíme pýtať: Kde bol kto?
Inými slovami, presné údaje o polohe, tlakoch, rýchlostiach, časoch atď.
Kniha je však dôležitým prvkom pre výskum 11. septembra, knihou kľúčového svedka.
Keď boli pracovné plyny vystrelené, Pasquale Buzzelli bol na 22. poschodí, skupina s Mickey
Krossom na 4. poschodí, ale obaja na schodisku B.
Pracovné plyny vystreľujú rýchlosťou najmenej 100 metrov za sekundu, v počiatočnej fáze pravdepodobne aj 200
metrov za sekundu, ako možno usúdiť z rušivých signálov, výpadkov a priameho prenosu z vrtuľníka.
Chodby v tvare kríža pôsobia v tomto momente ako podtlakové a neskôr ako pretlakové rozvádzače.
Materiál je vťahovaný do stredu odsávaním.
Na schodisku však betónové konštrukcie zatiaľ oceľové stĺpy neporušujú, zatiaľ dochádza
len k praskaniu alebo sadaniu schodov a stien.
Takže snímka 28: Tlakový rozvádzač, chodby
Potom snímka 29: Podtlak
Tu sa situácia Pasqualeho Buzzelliho ešte znásobuje, keď strieľa pracovné plyny skôr, ako je veža viditeľne zničená.
Všetko stále patrí dovnútra.
Tu je obzvlášť zreteľné, že centrálna výťahová šachta č. 50 je mierne posunutá na západ, nie je centrálna.
V strede budovy sa zasa nachádzajú chodby v tvare kríža.
Nákladný výťah 50 je vedľa neho. Ako som už povedal, materiál je teraz do centra vťahovaný odsávaním - najmä cez chodby.
Táto špeciálna geometria, posunutie erupčného kanála, zachraňuje životy niekoľkých ľudí vo veži a je zodpovedná
za vytvorenie zvyškových štruktúr malej kupoly a zvyškových štruktúr v tvare písmena L na fasáde.
Slide 30: A teraz prichádza pretlak.
O niekoľko sekúnd neskôr sa pretlaková zóna dostane cez 22. poschodie.
V tejto chvíli je však Pasquale Buzzelli už pod smrtiacim lievikom.
Materiál je vyvrhovaný všetkými smermi, najmä však na západ.
V záverečnej fáze sa materiál vyvrhne za malú kupolu.
Miesto pristátia Pasquale Buzzelliho som označil malým štvorcom azúrovej farby.
Nachádza sa v bezprostrednej blízkosti schodiska B, na obrázku vpravo.
Je jasné, že Buzzelli sa posunul len o niekoľko metrov na juhovýchod.
Tu je ďalší detailný záber situácie pri prejazde tlakovou zónou:
Fotograf sa pozerá na juh a západná strana veže je jasne viditeľná, presne v
smere, ktorým bol presunutý nákladný výťah 50.
Účinok merania bol v tomto smere silnejší, pretože fasáda bola bližšie k toku energie.
Túto miernu asymetriu v správaní sa erupcií alebo v ich vzore preto vysvetľuje model nulovej erupcie - a
iba model nulovej erupcie. Žiadny iný model to nedokáže.
A opäť otázka: Kde bol kto - tentoraz pri zničení stavby?
Na obrázku som vyznačil parabolu fontány a extrémny výron materiálu na západ sivými bodkami.
Pasquale Buzzelli a skupina s Mickeym Krossom sú v opačnej časti veže, na východe.
Vnútorné oceľové stĺpy sa rozoberajú a trhajú už pri prechode tlakovou zónou.
Oceľová mriežková konštrukcia vonkajšej fasády je po častiach zničená alebo sa úplne rozpadá, čiastočne ako celok smerom von.
Ale - schodisko a betónové steny sa už prepadli nadol.
Buzzelli padá spolu s troskami.
To znamená, že Pasquale Buzzelli je vždy pod tlakovým pásmom.
Voľný pád spomaľujú stúpavé prúdy.
Predpokladaná rýchlosť pádu je 10 metrov za sekundu.
To je 36 kilometrov za hodinu. To znamená, že čas pádu na 50 m je celých 5 sekúnd.
Takže snímku 32 môžeme zhrnúť pod kľúčové slovo: The 9/11 Surfer
Takto sa niekedy nazýva Pasquale Buzzelli kvôli relatívne dlhému trvaniu pádu alebo vznášania sa na týchto plynoch.
Kľúčovým posolstvom Pasqualeho Buzzelliho je pomalé praskanie stien, uvoľňovanie spojov a sekundy trvajúci proces pádu.
Inak je on sám živým dôkazom tohto procesu, účinku podtlaku v okolí strieľajúcich
pracovných plynov, neustáleho spomaľovania pádu.
Citát: "A kým som sa modlil, stena praskla a podlaha sa prepadla. A potom som začal padať a v tej
chvíli som si uvedomil: Bože môj, takto zomriem.</i
Zostal som vo fetálnej polohe, cítil som ten pieskový vzduch, bol som zasiahnutý, videl som záblesky
svetla z nárazov predmetov, ktoré ma zasiahli.
O zlomok sekundy neskôr som zdvihol oči a len som tam sedel, úplne ohromený, pozerajúc na modrú oblohu."
Tu je rozhovor v angličtine, úryvok z neho.
Hlavným posolstvom Mickeyho Krossa je opísaný efekt ťahu.
Citát: "A potom vietor. Veľmi, veľmi silný vietor.</i
Moja prilba - začala ma dvíhať zo zeme a tam som sa skrčil.</i
Dalej som sa prikrčil a hľadal som schody pri zábradlí a urobil som sa čo najmenším.
Prilba mi začala lietať z hlavy. Zabudol som si ju zapnúť. Tak som schmatol prilbu.</i
Musel som inštinktívne zaliezť do kúta."</i
Tu je rozhovor v angličtine. Opäť úryvok.
Stručné zhrnutie snímky 34: Vietor vo veži
Celú dynamiku deštrukcie - vrátane "zázrakov" - možno jednoducho a bez rozporu vysvetliť, ak predpokladáme,
že zo zeme vyvierali koncentrované pracovné plyny.
Alternatívne médiá teraz nemajú žiaden rozpoznateľný dôvod, prečo by sa mali postaviť proti
tomuto fyzikálne správnemu prístupu, s výnimkou:
Strach čitateľov, strach ľudí, že by toto vysvetlenie mohlo byť pravdivé - a ich odmietanie priblížiť sa k tejto téme.
V prípade Covidu toto odmietnutie nie je také silné, pretože možnosť omylu zo strany
zodpovedných osôb vždy zostáva ako psychologická medzera.
Inštinktívne vyhýbanie sa: "Politici to tak nemysleli, nechceli, nevedeli o tom."</i
Na prekonanie tohto strachu som navrhol rôzne predmety ako východisko pre rozhovor, ktoré môžu slúžiť ako vhodná pomoc.
Sú to poháre, hracie kocky, brožúry atď.
Tu je napríklad brožúrka Fyzika strachu a zábavy, ktorá vysvetľuje fyziku vertikálneho
hodu na základe zvolenej výšky severnej veže.
Je to vtip, fyzikálny vtip ukrytý v plánoch.
Okrem toho sú zobrazené veľmi zaujímavé zábery v porovnaní s inými výbuchmi.
Slide 35 sumarizujúci: odmietavý postoj alebo pozorovaný odmietavý postoj.
Okrem toho sa hlavné fyzikálne hádanky zničenia Svetového obchodného centra dajú hravo zredukovať na šesť
otázok, a preto sa dajú znázorniť na stenách Rubikovej kocky.
Ukážem to v krátkosti.
Týchto šesť tém je:
Momentum - teda prachová fontána severnej veže s bočnou plochou Momentum.
Energia v pôde - to znamená pozorovaný čas ochladenia tri mesiace.
Tu je na obrázku bočná plocha Energie pod zemou a stúpajúce oblaky pary.
Ďalej, nezachovanie momentu hybnosti južnej veže, o ktorom sme diskutovali - bočná strana by
bola Nezachovanie uhlového momentu hybnosti.
Tí, ktorí prežili v severnej veži, o ktorých sme diskutovali - Prežívajúci by boli bočnou stranou.
Vzplanutie áut, ktoré zrazu všetky horeli, a -
Horúci prach, t. j. pyroklastický prúd a hríbový oblak nad budovou 7, ktorý vystúpil na oblohu
neskoro popoludní - bočný povrch Horúci prach.
Toľko k snímke 36: Rubikova kocka
Okolo 11. septembra je samozrejme oveľa viac záhad.
Tak som si ilustroval ďalšiu kocku a uvedomil som si, že takmer všetky záhady okolo zničenia Svetového
obchodného centra sa dajú zredukovať na 42 otázok.
To umožňuje ich znázornenie v kocke meniacej tvar, ako je znázornené na obrázku.
Tak toto je na prvý pohľad ťažké rozpoznať - ale bola to kocka s rôznymi stranami, ktorá môže mať veľmi zaujímavé tvary.
Alebo tu, toto je uzavretá kocka. A táto kocka sa dá otvoriť a ukrýva ďalšie hádanky.
Toto sú známe vonkajšie plochy, ale ak otvoríme túto: Tu vidíme napríklad skladačku unikajúceho kovu alebo seizmické signály.
Ako som už povedal, túto kocku môžete použiť a každý jednotlivý obrázok je skladačkou, ktorá sa dá ľahko vysvetliť - a všetko
do seba harmonicky zapadá, ak len viete, ako kocku opäť zložiť.
Pri hraní takýchto hier s kockami sa tak môžete naučiť veľa detailov. A napriek všetkým hrám
zostáva táto téma psychologicky veľmi ťažko prístupná.
A tu citujem Dr. Davida Hughesa z Lincolnovej univerzity:
"Uvažovať o možnosti, že 11. september bol zločinom pod falošnou vlajkou, si od obyvateľov Západu
vyžaduje, aby odmietli základné predpoklady, na základe ktorých boli od narodenia socializovaní."
Ale čo presne znamená psychologicky ťažko prístupný?
To znamená, že ľudia vypnú, nahnevajú sa alebo utečú z miestnosti, pretože už nedokážu pochopiť informácie.
Pretože sa cítia napadnutí vo svojom chápaní sveta.
K tomu sa ešte vrátim.
A slajd 37 nazývam: Schopnosť meniť sa ako kocka alebo v angličtine ležérne: The ability to change.
Pre tento prvý krok riešenia v tejto prednáške bolo dôležité pripustiť myšlienku, že vôbec môže dôjsť k erupcii.
Takže vôbec umožniť myšlienku (!).
Charakter vstupnej energie je spočiatku druhoradý.
Ako príklad som uviedol 50 x 20 ton látky X, čo vedie k vytvoreniu tlakovej komory plynu.
Je však možné použiť aj niekoľko (!) malých vriec látky U, konkrétne len 120 kg.
To je oveľa, oveľa, oveľa menej.
Tým by sa však proces stal skôr jadrovým než chemickým.
Skúšobný vrt by nepochybne preukázal povahu dodávanej energie a ukončil by všetky spory.
V každom prípade sa tento proces dá ľahko synchronizovať s historickými videami v animovanom filme.
Pre južnú vežu som vytvoril 120 jednotlivých obrázkov pre jadrový proces.
Takpovediac vidíme do veže alebo cez ňu.
Zmes aktivovaných kvapalných prvkov horí do žuly ako systém oneskoreného superkritického reaktora pri
teplote približne 3 000 stupňov a vznieti sa v nulovom bode.
V priebehu desiatich sekúnd si vybuchujúce vajce razí cestu nahor.
Nastane erupcia, ktorá spočiatku vystreľuje cez vežu sústredeným spôsobom.
Vrchol veže sa rozpadá, prehýba a začína sa otáčať.
Odparené železo je rozpoznateľné ako čierny prach, betónový prášok je biely.
Veža je rozprášená zhora nadol.
Takže snímka 38 - dôležitá vec je: Od konvenčného prístupu k jadrovej energii.</i
Vidíme teda, že procesy definované modelom Ground Zero sa dajú jasne vysvetliť už v hrubom domácom experimente.
A vďaka dostupným videám môžeme vidieť, že všetky pozorovania na mieste dokonale
zapadajú do modelu alebo sú ním dokonca podporené.
Model Ground Zero však vo veľkej miere odmietajú alebo ignorujú aj alternatívne médiá.
Tento psychologický fenomén sa zakladá na nepredstaviteľnom rozsahu zločinu, na propagandistických protiargumentoch, ako je
správa NIST, na kontrolovaných univerzitách a kúpených vedcoch, teda na spoluvine - a na váhe dobre mienených
nesúhlasných hlasov a argumentov, vrátane alternatívnych médií, proti modelu Ground Zero.
V druhom prípade ide o dva hlavné argumenty:
Nebola zistená žiadna významná rádioaktívna kontaminácia. A -
Takýto zločin nie je možné utajiť.
Koniec koncov, niečo také sa nedá naplánovať a uskutočniť bez toho, aby niekto poskytol indície alebo varoval verejnosť.
AI, umelá inteligencia, tu však píše niečo úplne iné.
Takže tu vidíme novú, veľmi novú úlohu alternatívnych médií a úlohu umelej inteligencie pri riešení tohto zločinu.
Najprv sa vrátim k argumentu: Je to nemožné kvôli nedostatku kontaminácie.</i
Ak napríklad požiadame umelú inteligenciu, aby takýto proces realizovala, potom ChatGPT napíše - a je to:
"Tu máte hypotetické zloženie hmoty pre systém jadrovej demolácie založený na systéme oneskoreného superkritického reaktora."
Recept je na snímke mierne zašednutý, pretože dôležitá je väzba na spád.
A ChatGPT píše o tejto väzbe Fallout:
"Počiatočné žiarenie pozostáva z gama a neutrónového žiarenia.
A zvyškové žiarenie (teda alfa a beta žiarenie z produktov štiepenia uránu),
zvyškové žiarenie je viazané v prachu z trosiek.
A viazanie spadu je všeobecne vysoké v dôsledku zahrnutia materiálu do vyparovacieho jadra, kde sa proces začal v žule."
ChatGPT v skratke píše: Je to možné, je to možné.
Takže, aby som to zhrnul, všetkým bádateľom v oblasti mieru a pravdy - prosím:
Skontrolujte, prosím, argumenty týkajúce sa tvrdenia: Nedošlo k významnej kontaminácii.</i
Kontaminácia bola na Ground Zero mierne zvýšená. To je fakt.
Táto skutočnosť však bola doteraz dôsledne zametaná pod koberec, t. j. obhajovaná.
Početné ochorenia prvých záchranárov na rakovinu poukazujú okrem účinkov azbestu a toxických
výparov aj na nízke a dlhodobé vystavenie žiareniu.
Tak dôležité pre snímku 40, spádová väzba, ktorú uvádza AI.
Pokiaľ ide o druhý argument: "Nie je možné udržať takýto zločin v tajnosti", nie je potrebné
odvolávať sa na prísne tajný projekt Manhattan z roku 1942, ktorý viedol k vývoju atómovej bomby.
Vývoj príbehu o zničení Svetového obchodného centra prostredníctvom jadrového procesu sa v
skutočnosti tiahne ako červená niť dejinami 11. septembra.
Rozprávanie o atomovej bombe bolo pôvodne zamýšľané, je tam jasne.
Tu je niekoľko príkladov:
V roku 1990 sa v kartovej hre predpovedá zničenie dvojičiek jadrovou bombou.
Karta sa v skutočnosti volala Teroristická atómová bomba.
V roku 1995 Benjamin Netanjahu vo svojej knihe Boj proti terorizmu varoval, že WTC by
mohla zničiť jadrová bomba odpálená islamistami.
V roku 1998 sa tejto téme venoval strategický dokument USA (Foreign Affairs, roč. 77, č. 6), ktorého spoluautorom
bol Philip D. Zelikow, ako varovný príklad. Citujem tu:
"Ak by bomba, ktorá vybuchla pod Svetovým obchodným centrom v roku 1993 bola jadrová alebo by
účinne šírila smrtiaci patogén, potom..."
A potom sú tu všetky drastické opatrenia, ktoré by vláda musela prijať na ochranu svojich občanov.
Päť dní po tejto udalosti, 16. septembra 2001, sa v španielskych novinách El Mundo objavil článok, v ktorom sa uvádzalo, že
podozrivá teroristická skupina kúpila na čiernom trhu tri miniatúrne jadrové
zbrane, pričom sa dokonca špecifikoval ich typ.
Pre všetkých bádateľov v oblasti mieru a pravdy stručne zhrnieme:
Prosím, overte si argumenty týkajúce sa výroku: "Nikdy neexistovali dôkazy o možnom použití jadrovej
bomby pri zničení Svetového obchodného centra."
Je faktom, že príbeh bol systematicky pripravovaný, ale potom sa od neho upustilo v prospech mäkkej verzie.
Takže vzrušujúci slajd 41 ako všeobecný termín: Predbežné poznanie a plánovanie vývoja rozprávania.
A tu je posledný slajd: Ako sa teraz dostaneme z tejto šlamastiky?</i
Majme odvahu psychicky prekonať rozprávanie.
Hravo, s využitím systémov umelej inteligencie, ktoré nám umožňujú obísť filtre politickej korektnosti a poskytovať odpovede,
ktoré nie sú ovplyvnené kultúrnymi vplyvmi alebo preferenciami.
Ale napriek odvahe, napriek systémom umelej inteligencie, napriek vytváraniu sietí a
pomalému kolektívnemu prebúdzaniu potrebujeme pomoc.
Pretože ľudia boli a sú klamaní na všetkých úrovniach.
To platí aj pre mnohých spolupáchateľov, ktorí sú len obeťami neuveriteľného konceptu podvodu, ktorému sami nerozumejú.
Skrátka, prekonanie podvodu si vyžaduje pomoc všetkých - najmä pomoc tých, ktorí sú nedobrovoľnými
páchateľmi v tejto hre a chcú sa z nej dostať.
Musíme sa naučiť nielen odvahe, ale aj odpusteniu, aby sme sa z toho dostali v záujme pravdy.
Čím jasnejšie formulujeme, že sme systém lží prezreli a už sme ho prelomili, čím jasnejšie hovoríme, že existuje
budúcnosť pre tých, ktorí chcú odísť, že je možné odpustenie, tým rýchlejšie sa domček z kariet lží rúca.
Dúfam, že táto prezentácia k tomu prispela. Ďakujem veľmi pekne!