Šta se podrazumijeva pod ratnom ekonomijom?
Ratna ekonomija znači "da je u ratno vrijeme sve podređeno ratnom naporu, te stoga ekonomija dobiva
različite strukture", kaže njemački ekonomist Tilman Brück.
Brück je osnivač i direktor Centra za međunarodnu sigurnost i razvoj na Univerzitetu Humboldta u Berlinu.
Ukratko: država preuzima kontrolu i ekonomija slijedi njene ciljeve.
Prema nedavnim izvještajima u dnevnim novinama, Evropska unija se trenutno priprema da
preorijentiše industriju na ratnu ekonomiju.
Odluka o podizanju kredita u ukupnom iznosu od početnih 800 milijardi eura za industriju
oružja donesena je krajem marta 2025. godine.
Pored toga, početkom juna 2025. godine, Evropska komisija je morala osigurati oko 335 milijardi eura iz fonda za
pomoć u borbi protiv koronavirusa za finansiranje naoružanja.
Švicarska je također pogođena ovim razvojem.
Parlament je nedavno odobrio povećanje vojnog budžeta na 30 milijardi švicarskih franaka do 2028. godine.
Međutim, čak i ovo se čini daleko nedovoljnim za neke predstavnike, kako u EU, tako i u Švicarskoj.
Zašto sve ovo?
Da li je prijetnja ruskog rata agresije zaista tako stvarna – ili je u pitanju nešto drugo?
Bez obzira na to kako se razvija ratna ekonomija, porezni obveznici i buduće generacije morat će snositi visoke troškove.
Kakav učinak to ima?
Visoki finansijski zahtjevi od nekoliko stotina milijardi eura za masovno naoružavanje koče rast privatnog sektora:
Troškovi za infrastrukturu, obrazovanje, zaštitu okoliša, zdravstvenu zaštitu itd. su ozbiljno zapostavljeni.
Ovo pogoršava društvene, ekonomske i političke probleme u zemlji.
Zbog kontradikcija i kriza u politici i ekonomiji, nepovjerenje u društvu brzo raste.
Politički pokušaji da se mase mentalno manipulišu državnom propagandom i ekonomski zavisnim javnim
medijima drže u ratnom stanju postaju sve groteskniji.
Kao što je već spomenuto, vojni troškovi se trenutno značajno povećavaju u svim zapadnim zemljama.
Pored nedavno planiranih rashoda za odbranu u EU u iznosu većem od 800 milijardi eura, države članice NATO-a nedavno su odlučile
povećati svoje vojne rashode na 5% bruto domaćeg proizvoda.
Samo Španija, Mađarska i Slovačka su izrazile snažne rezervacije u vezi cilja od 5%.
Obrambeni izdaci većine zemalja NATO-a do sada su iznosili oko 2% bruto domaćeg proizvoda.
Uzimajući Saveznu Republiku Njemačku kao primjer, to bi značilo povećanje vojnih izdataka sa
trenutnih 90 milijardi eura na 160 milijardi eura godišnje.
Sredinom 1990-ih troškovi su iznosili "samo" 45 milijardi eura.
I to sa gotovo dvostruko većim brojem osoblja i opreme u poređenju sa vremenima regrutacije, bez učešća u stranim misijama.
Sve više novca se ulaže u vojnu tehnologiju, a strah od navodnog neprijatelja se neprestano potiče kako bi se opravdali izdaci.
Ista slika se mogla vidjeti u razdoblju neposredno pred svjetske ratove.
Šta primjećujemo o ovome?
Kao što se može vidjeti na internetskom portalu "produktion.de" pod "Focus" i "Arms Industry", sve više tradicionalnih preduzeća
iz mašinstva ulazi u lanac vrijednosti kritičan za sigurnost.
Osim geopolitičkih izazova, prije svega je promjena tehnološke paradigme ta koja donosi novi zamah.
Navode se sljedeći primjeri: Vještačka inteligencija za prepoznavanje ciljeva, Sistemi odbrane od dronova s laserskom ili
mikrotalasnom tehnologijom, Fuzija senzora za evaluaciju u stvarnom vremenu na bojištu, Digitalni blizanci za simulacijske
scenarije [Objašnjenje: Digitalni blizanac je virtualna replika stvarnog objekta ili sistema
koja se koristi za testiranje mogućih scenarija.
Kao što se može vidjeti, odbrambena industrija nudi finansijskom svijetu širok spektar unosnih projekata.
Postojeće proizvodne linije se zatvaraju i preuređuju za proizvodnju naoružanja.
Da navedemo samo dva primjera među mnogima, proizvođač vlakova Alstom u svom pogonu u Görlitzu u istočnoj Njemačkoj.
U budućnosti će se tamo proizvoditi oklopna vozila koja pripadaju novom vlasniku i dobavljaču kopnenih borbenih sistema KNDS .
Grupa MV Werften, koja je bankrotirala 2022. godine i ranije gradila kruzerke, sada će na svojim
lokacijama u Wismaru, Rostock-Warnemündeu i Stralsundu proizvoditi ratne brodove i dodatke.
Lokacija Rostock-Warnemünde bit će prenesena Njemačkim oružanim snagama za 87 miliona eura.
Evropska komisija je predstavila Evropsku industrijsku odbrambenu strategiju (EDIS) i
odgovarajući investicijski program (EDIP) još 2024. godine.
Prvenstveno s ciljem uspostavljanja snažne, nezavisne i konkurentne odbrambene industrije u EU.
Kao što se može vidjeti na mnogim mjestima, ovo potiče proizvodnju naoružanja.
Očekuju se daljnji koraci u ovom smjeru.
Jednom kada su civilna preduzeća preuređena za proizvodnju naoružanja, nije lako vratiti se na svoje prethodne aktivnosti.
Ogromna sredstva koja se trenutno izdvajaju za preuređenje raznih tvornica i proizvodnih
pogona naravno nisu dostupna za rastavljanje.
Jer ovo više ne bi bilo u navodnom "javnom interesu zaštite šire javnosti" .
Novac poreznih obveznika se time koristi za uništavanje dugoročnih proizvodnih kapaciteta za civilno društvo i trgovinu.
Umjesto toga, proizvode se stvari koje su pogodne samo za ubijanje i uništavanje, ali koje
nemaju nikakvu produktivnu upotrebu za širu javnost.
Tenk, na primjer, nema nikakvu korist za širu javnost u svakodnevnom životu. Samo stoji u kasarni.
Ne može se koristiti za transport pacijenata ili taksi prevoz u svakodnevnom životu.
Ne služi nikakvoj svrsi, ali košta mnogo novca za proizvodnju i održavanje.
Resursi koji se koriste u tu svrhu potom nedostaju stanovništvu u drugim područjima.
Ono što je ekonomski značajno je zapravo način na koji se ulaganja vrše.
Ulaganje u vojnu robu je na kraju rasipanje novca.
S druge strane, ulaganje u istraživanja može dovesti do boljeg zdravlja, na primjer.
Ulaganje u dobru infrastrukturu može donijeti ekonomski rast regiji, itd.
Stoga zaključujemo da u ratnoj ekonomiji stanovništvo mora plaćati više, a da pritom ne može
dobiti nikakvu dodatnu korist od privatnog sektora.
Iako se broj nezaposlenih može naglo smanjiti na početku ratne ekonomije, historijsko iskustvo pokazuje da blagostanje ne raste.
Naprotiv, pada zbog visokog poreznog opterećenja potrebnog za finansiranje vojnih izdataka.
Budući da se u vremenima "nadolazećeg vojnog sukoba" sredstva jedva ulažu u privatni sektor, već uglavnom u vojnu ekonomiju, ti
resursi neizbježno nedostaju u svakodnevnom životu stanovništva.
Čak i najbolji umovi, poput naučnika, stručnjaka i slično, tada su zaposleni u industriji naoružanja,
ostavljajući praznine u drugim civilnim sektorima.
U slučaju rata, stanovništvo također plaća svojim životima i životima svojih porodica.
Neki sumnjivi ljudi bi mogli posumnjati da je uništavanje mirovne ekonomije i porast nezaposlenosti namjerno izazvano
kako bi se kasnije stekla veća podrška ratnoj ekonomiji.
Prvo se uništi mirna alternativa, a zatim je industrija oružja navodno jedina opcija za spas i spasenje od ekonomske dileme.
Kad obični radnici postanu ekonomski ovisni o svojim poslovima u proizvodnji oružja,
oni neizbježno podržavaju postojeću politiku.
Ako pogledate u historiju, vidjet ćete da su ovi događaji očito samo napredna faza
eskalacije u agendi koja je planirana davno unaprijed.
Šabloni koji se javljaju u pripremama za rat su uvijek identični.
1. Strategije razvijaju takozvani "think tankovi", koji definiraju ratne ciljeve i pažljivo odvaguju rizike i šanse za uspjeh.
2. Tajni pregovori se vode s potencijalnim partnerima kako bi se uskladili interesi pojedinačnih partnera.
"Očekivani plijen" se dijeli ili obećava – kao u društvenoj igri "Risk", samo se sada zove "geopolitika".
3. Generalštabu zemlje je naloženo da izvrši potrebne pripreme i mentalno pripremi oficirski kadar za neprijatelja.
4. Podržavajući opozicijske grupe među budućim protivnicima putem nevladinih organizacija i vlastitih obavještajnih aktivnosti,
stvaraju se "razlozi i uzroci" za "nužnu intervenciju" kako bi od vlastitog stanovništva dobili "moralno opravdanje".
5. Mediji u "partner državama" dobivaju upute da potencijalnog protivnika prikazuju u negativnom svjetlu.
Po pravilu se navode zločini protiv čovječnosti i ljudskosti ili se proglašava neposredna opasnost za vlastito stanovništvo
zemlje, a da se pritom ne rasvijetli stvarna pozadina.
Provokativne slike i emotivni govori razbuktavaju emocije masa i time ih usmjeravaju.
6. Financiranje naoružanja je osigurano, a poticaji za učešće neophodnih komercijalnih
preduzeća su subvencionirani od strane države.
7. U školama, na univerzitetima i u svakodnevnom životu upućuju se pozivi na patriotsku podršku općem dobru, kako bi
se mlađa generacija inspirisala da služi u oružanim snagama.
8. Kad je vojska spremna, stanovništvo pripremljeno za sukob i ekonomija konsolidovana, sve
što je potrebno je odgovarajući razlog za napad.
Redoslijed bodova 4–8 može varirati.
Pripreme obično traju mnogo godina, ovisno o razmjeru planirane vojne akcije.
Zašto većina ljudi prihvata ratnu ekonomiju bez protesta
Utjecaj medija je jedan od odlučujućih faktora u kontroli stanovništva.
Ko god ima ovlasti za tumačenje, odlučuje šta je istina, a šta je laž.
Gustave Le Bon – jedan od osnivača masovne psihologije – objasnio je kako većinu ljudi prvenstveno
upravljaju osjećaji, želje i nada – a ne razum i logika.
On dokazuje da čak i najapsurdnija tvrdnja može biti usađena masama kao nepobitna istina.
Ovo se postiže na sljedeća tri načina: prvo, kroz stalno ponavljanje; drugo, kroz emocionalno ojačavanje; i
treće, kroz prenošenje onoga što je čuto unutar grupe.
Ovako laž postaje očigledna istina za mnoge ljude.
Većina ljudi također nije svjesna koliko prelazak na ratnu ekonomiju smanjuje društvenu dobrobit stanovništva.
Da su bili svjesni ovoga, bilo bi znatno više otpora.
Geopolitički događaji koje trenutno doživljavamo već su bili u velikoj mjeri planirani sredinom prošlog stoljeća.
Nakon raspada Sovjetskog Saveza, američki globalni stratezi su vidjeli priliku da prošire svoju
sferu utjecaja na sada svrgnute zemlje Istočnog bloka.
Ovo je u cilju ostvarenja dugo priželjkivanog sna globalista i finansijskih oligarha –
uspostavljanja svjetske vlade pod američkim vodstvom.
Zbigniew Brzezinski je radio kao savjetnik Johna F. Kennedyja od 1960. godine.
On je također bio vodeći svjetski strateg i dugogodišnji savjetnik za sigurnost
Sjedinjenih Američkih Država i međunarodnih kompanija.
Brzeziński je u svojoj knjizi "Velika šahovska ploča: američka primat i njeni geostrateški imperativi",
objavljenoj 1997. godine, izložio neophodne korake za to.
Mnoge mjere poduzete u nacionalnoj i međunarodnoj zapadnoj politici od ranih 1990-ih mogu se iščitati iz Brzezinskog knjige.
Godine 2015. George Friedman, osnivač i bivši izvršni direktor privatnog američkog think tanka Stratfor, objavio je da je više
od 100 godina američka politika bila usmjerena na sprječavanje saveza između Njemačke i Rusije jer je
to predstavljalo najveću prijetnju američkoj nadmoći.
Između ostalog, istakao je ključnu ulogu koju Njemačka igra u stvarnom provođenju ovih ciljeva.
"Šta će Njemačka učiniti?" – Slaba tačka u igri za svjetsku dominaciju.
Kao što sada mnogo toga ukazuje, osim preuzimanja ratne ekonomije, Njemačka je "slaba tačka" dovedena u red.
Vodeći svjetski financijski oligarsi koriste svoj utjecaj na medije i politiku kako bi
proširili svoju moć i učinili nacije poslušnima.
Stoga nije slučajno kako društva i nacije bivaju pod utjecajem.
To se događa zbog interesa male, utjecajne manjine na pozicijama moći.
Koje zaključke možemo izvući iz masovnog prelaska na ratnu ekonomiju?
Očigledan i masivan prelazak na "ratnu ekonomiju" u mnogim zemljama u Evropi i širom
svijeta snažno ukazuje da se rat priprema ili vodi.
Međutim, to ne znači nužno da je rat neizbježan.
Ali to signalizira temeljnu promjenu u ekonomskoj strukturi – od mirovnog poretka prema vojnim prioritetima.
Ova preraspodjela resursa i finansija osjetit će se kao nestašica u većini civilnih područja i dovest će do znatnih gubitaka.
Hoće li u Evropi zaista biti rat ili sve ratne retorike i naoružavanja služe kao dobrodošla
taktika odvraćanja pažnje, ostaje da se vidi.
Kao što je prikazano u našem NATO dokumentarcu (www.kla.tv/29106), oni opsjednuti svjetskom
dominacijom istovremeno slijede više puteva.
Bilo kroz fizičke ratove ili ometanja, cilj ostaje isti: uspostaviti temelje centralne
svjetske vlade – potpunu kontrolu i potpuni nadzor.
U raspravama o sigurnosnoj politici, godina 2027. se često spominje kao godina kada se očekuje izbijanje rata u Evropi.
Nekoliko zemalja NATO-a – npr. Njemačka, Poljska i Švedska – govori o potrebi za spremnošću odbrane do 2030. godine,
jer se tada očekuju veliki sukobi ako odvraćanje ne uspije.
Sredinom 2024. godine, njemački ministar odbrane Pistorius je rekao: "Moramo biti spremni za rat do 2029. godine."
Brzi prelazak na ratnu ekonomiju i ostalo sve intenzivnije ratno huškanje čine se da ukazuju na sumornu budućnost.
Međutim, ova budućnost nije uklesana u kamenu.
Na nacijama je da odluče šta će se zaista dogoditi.
Pa šta svaki pojedinac može učiniti? Možeš reći "ne".
Ne moraš raditi za oružane kompanije, ne moraš dopustiti da te navuku, ne moraš postati građanin u uniformi.
Možete podići glas i suprotstaviti se ratnoj ekonomiji.
Možete educirati svoje bližnje o ovim vezama.
Svako ima izbor da učestvuje ili ne.
Volontiram na Kla.TV jer svijet ima pravo na dissidentski glas.
Pridružite se našem timu i podržite naš rad.
Registrujte se na: www.kla.tv/mitwirken
Ista krv teče u tebi i meni
Kao sinovi i očevi, stojimo ovdje
Mir i sloboda kao najveće dobro, da, za to živimo.
Nije porijeklo, nije rasa, nije religija, je ono što dijeli naša srca.
Sloboda i mir je vizija, za svijet u kojem vrijedi živjeti.
A sada nas ovdje želiš prisiliti, da se okrutno ubijamo, kad smo uistinu svi braća.
Kažemo: "Ne u naše ime!"
Ne pridružujemo se vašem ratu
Nećemo nositi oružje, jer ono nikada ne vodi ka pobjedi.
Kažemo: "Ne u naše ime!"
Ne pridružujemo se vašem ratu
Nećemo nositi oružje, jer ono nikada ne vodi do pobjede.
Koliko dugo će ovo trajati?
Ratobornost, moć i pohlepa?
Možeš li čuti žrtve kako vape nebu?
Ko će zaustaviti ovo ludilo ako ne mi?
Svako ko u ljudima budi strah, mržnju i bijes je ratni huškač i mizantrop.
On je taj koji sve vodi u propast i poriče svu ljudskost.
Kažemo: "Ne u naše ime!"
Ne pridružujemo se vašem ratu
Nećemo nositi oružje, jer ono nikada ne vodi ka pobjedi.
Kažemo: "Ne u naše ime!"
Ne pridružujemo se vašem ratu
Nećemo nositi oružje, jer ono nikada ne vodi do pobjede.
Oduzimate djeci njihove očeve! Sram vas bilo, vi ste izdajice, kad vodite nevine ljude na
klanje i tvrdite da je to moralno ispravno.
Vaše nacije se udružuju niko vam neće dati moć, krv koja vam se lijepi za ruke proganjat će vas dokle god živite!
Kažemo: "Ne u naše ime!"
Ne pridružujemo se vašem ratu
Nećemo nositi oružje, jer ono nikada ne vodi ka pobjedi.
Kažemo: "Ne u naše ime!"
Nemoj nas koristiti za svoju ljutnju, potaknuta mržnja je poput sjemena, mi nismo djeca tvog đavola!
Kažemo: "Ne u naše ime!"
Ne iskorištavajte nas zbog svoje pohlepe, sami ćete snositi posljedice, jer ćete uskoro biti na meti!