Mis on sõjamajandus?
Sõjamajandus tähendab, et "sõjas allutatakse kõik sõja eesmärgile ja seetõttu surutakse majandusele peale teised
struktuurid," ütleb Saksa majandusteadlane Tilman Brück.
Brück on Berliini Humboldti ülikooli rahvusvahelise julgeoleku- ja arengukeskuse asutaja ja direktor.
Lühidalt: riik võtab kontrolli ja majandus järgib tema eesmärke.
Viimaste päevapressi teadete kohaselt valmistab Euroopa Liit praegu ette tööstuse ümberkujundamist sõjamajanduseks.
Otsus võtta kaitsetööstuse jaoks laenu esialgu 800 miljardi euro ulatuses tehti 2025. aasta märtsi lõpus.
Lisaks pidi ELi komisjon 2025. aasta juuni alguses eraldama umbes 335 miljardit eurot koroonaabi fondist kaitse rahastamiseks.
Šveits ei ole sellest arengust vabastatud.
Parlament kiitis hiljuti heaks sõjalise eelarve suurendamise 30 miljardi frangini aastaks 2028.
Kuid isegi sellest ei tundu mõnele esindajale - nii ELis kui ka Šveitsis - piisavat.
Miks see kõik?
Kas Venemaa agressioonisõja oht on tõesti nii reaalne - või on tegemist hoopis millegi muuga?
Ükskõik, kuidas sõjamajandus areneb, maksumaksjad ja tulevased põlvkonnad vastutavad suurte kulude eest.
Millist mõju see avaldab?
Mitmesaja miljardi euro suurune finantsvajadus ulatuslikuks ümberrelvastamiseks pärsib erasektori kasvu:
Infrastruktuuri, hariduse, keskkonnakaitse, tervishoiu jne kulutused on tõsiselt unarusse jäetud.
See süvendab riigi sotsiaalseid, majanduslikke ja poliitilisi probleeme.
Poliitika ja majanduse vastuolude ja kriiside tõttu kasvab ühiskonnas kiiresti usaldamatus.
Poliitikute katsed hoida masside vaimset manipuleerimist sõjaolukorras riikliku propaganda ja majanduslikult
sõltuva avaliku meedia abil võtavad üha grotesksemaid vorme.
Nagu juba mainitud, suurendatakse praegu kõigis lääneriikides märkimisväärselt kaitsekulutusi.
Lisaks ELi uutele kavandatud kaitsekulutustele, mille suurus on üle 800 miljardi euro, otsustasid NATO
liikmesriigid hiljuti suurendada oma sõjalisi kulutusi 5%ni sisemajanduse kogutoodangust.
Ainult Hispaania, Ungari ja Slovakkia väljendasid tugevaid reservatsioone 5 % eesmärgi suhtes.
Praeguseks on enamik NATO riike kulutanud relvastusele umbes 2% oma sisemajanduse kogutoodangust.
Saksamaa Liitvabariigi näitel tähendaks see kaitsekulutuste suurenemist 90 miljardilt eurolt 160 miljardile eurole aastas.
1990. aastate keskel olid kulud kokku "ainult" 45 miljardit eurot.
Ja seda peaaegu kahekordse arvu isikkoosseisu ja materjaliga kohustusliku
sõjaväeteenistuse ajal, ilma välismissioonidel osalemiseta.
Sõjatehnoloogiasse investeeritakse üha rohkem raha ja kulutuste õigustamiseks õhutatakse pidevalt hirmu väidetava vaenlase ees.
Sama pilt oli näha ka maailmasõdade eel.
Mida me märkame?
Nagu on näha internetiportaali "produktion.de" rubriikides "Focus areas" ja "Defence industry", siseneb üha rohkem traditsioonilisi
masinaehitusettevõtteid julgeolekukriitilisse väärtusahelasse.
Lisaks geopoliitilistele väljakutsetele toob uut dünaamikat eelkõige tehnoloogiline paradigmamuutus.
Tuuakse järgmised näited: Tehisintellekt sihtmärgi tuvastamiseks, Droonikaitsesüsteemid laser- või mikrolaine tehnoloogia
abil, Andurite fusion reaalajas hindamiseks lahinguväljal, Digitaalsed kaksikud simulatsioonistsenaariumide jaoks .
Nagu näete, pakub kaitsetööstus finantsmaailmale palju tulusaid projekte.
Olemasolevad tootmisharud suletakse ja viiakse üle kaitsevarustuse tootmisele.
Kui nimetada vaid kaks näidet paljudest, siis rongitootja Alstom Ida-Saksamaal Görlitzis.
Tulevikus hakatakse seal valmistama uue omaniku ja maaväe lahingusüsteemide tarnija KNDS soomukid.
2022. aastal pankrotti läinud MV Werften Group, mis varem ehitas kruiisilaevu, hakkab nüüd valmistama sõjalaevu ja lisaseadmeid
oma Wismari, Rostock-Warnemünde ja Stralsundi tehastes.
Rostock-Warnemünde rajatis antakse Bundeswehrile üle 87 miljoni euro eest.
ELi komisjon esitas kaitsetööstuse strateegia (EDIS) ja vastava investeerimisprogrammi (EDIP) juba 2024. aastal.
Väidetavalt eesmärgiga luua ELis tugev, sõltumatu ja konkurentsivõimeline kaitsetööstus.
Nagu mitmel pool näha, soodustab see relvastuse tootmist.
Oodata on edasisi samme selles suunas.
Kui tsiviilettevõtted on ümber ehitatud kaitsevarustusele, ei ole tagasipöördumine kergesti võimalik.
Need tohutud summad, mida praegu tehakse kättesaadavaks erinevate tehaste ja tootmisrajatiste ümberehitamiseks,
ei ole loomulikult kättesaadavad lammutamiseks.
Sest see ei oleks enam väidetavalt "riigi huvides kaitsta avalikkust" .
Maksumaksjate raha kasutatakse kodanikuühiskonna ja kaubanduse pikaajaliste tootmisvahendite hävitamiseks.
Selle asemel toodetakse asju, mis sobivad ainult tapmiseks ja hävitamiseks, kuid ei too üldsusele mingit tootlikku kasu.
Näiteks tankist ei ole avalikkusele igapäevaelus mingit kasu. See lihtsalt istub kasarmus.
Seda ei saa kasutada kiirabi- või taksotranspordiks igapäevaelus.
See ei too mingit kasu, kuid neelab palju raha tootmisele ja hooldusele.
Selleks kasutatavad ressursid ei ole siis teiste piirkondade elanikkonnale kättesaadavad.
See, kuidas investeeringuid tehakse, on tegelikult majanduslikult oluline.
Sõjavarustusse investeerimine on lõppkokkuvõttes raha hävitamine.
Teisest küljest võib teadusuuringutesse investeerimine viia näiteks parema tervisliku seisundini.
Investeeringud heasse infrastruktuuri võivad tuua piirkonnale majanduskasvu jne.
Seega väidame: sõjamajanduses saab elanikkond ainult rohkem maksta, ilma et ta saaks
sellest täiendavat eramajanduslikku kasu.
Kuigi sõjamajanduse alguses võivad töötuse näitajad järsult langeda, näitab ajalooline kogemus, et heaolu ei suurene.
Vastupidi, kõrge maksukoormus kaitsekulutuste rahastamiseks vähendab seda.
Kuna "eelseisva sõjalise konflikti" ajal investeeritakse erasektorisse vaevalt raha, vaid peamiselt
sõjalisse sektorisse, siis jääb elanikkond paratamatult ilma nendest ressurssidest igapäevaelus.
Isegi parimad pead, nagu teadlased, spetsialistid jne, kasutatakse seejärel kaitsetööstuses,
jättes lüngad teistesse tsiviilvaldkondadesse.
Sõja korral maksab elanikkond ka oma ja oma perekonna eluga.
Mõned kahtlased inimesed võivad kahtlustada, et rahuaegse majanduse hävitamist ja tööpuuduse tõusu kavandatakse
tahtlikult, et saada hiljem rohkem toetust sõjamajandusele.
Kõigepealt hävitatakse rahumeelne alternatiiv ja siis, väidetavalt ilma alternatiivita, on ainus võimalus meid
majanduslikust dilemmast päästa ja päästa meid kaitsetööstus.
Kui tavatööline on majanduslikult sõltuv oma tööst relvatootmises, toetab ta paratamatult olemasolevat poliitikat.
Kui te vaatate ajaloos tagasi, siis mõistate, et need arengud on ilmselgelt vaid pikka aega
ette planeeritud tegevuskava edasine arenguetapp.
Sõja ettevalmistamisel toimuvad alati ühesugused mustrid.
1. Strateegiaid koostavad nn mõttekodad, kes määratlevad sõja eesmärgid ja kaaluvad hoolikalt riske ja eduvõimalusi.
2. Potentsiaalsete partneritega peetakse salajasi läbirääkimisi, et ühtlustada üksikute partnerite huve.
Jagatakse või lubatakse "oodatavat saaki" - nagu lauamängus "Risk", ainult et nüüd nimetatakse seda "geopoliitikaks".
3. Riigi peastaabile antakse korraldus teha asjakohaseid ettevalmistusi ja valmistada
ohvitserkond vaimselt ette vaenlase vastu.
4. Toetades tulevase vastase opositsioonirühmitusi valitsusväliste organisatsioonide ja oma luureteenistuse
tegevuse kaudu, luuakse "põhjused ja põhjused" "vajalikuks sekkumiseks", et saada "moraalne õigustus" oma elanikkonna ees.
5. "Partnerriikide" ajakirjandusele antakse korraldus kujutada potentsiaalset vastast halvas valguses.
Reeglina viidatakse inimkonna ja inimlikkuse vastastele süütegudele või kuulutatakse välja otsene oht oma
elanikkonnale, ilma et tegelikku tausta valgustataks.
Provokatiivsete piltide ja emotsionaalsete sõnavõttudega äratatakse ja kanaliseeritakse masside tundeid.
6. Riik rahastab relvastust ja soodustab vajalike kaubandusettevõtete osalemist.
7. Koolides, ülikoolides ja igapäevaelus esitatakse üleskutseid patriootiliseks toetuseks ühise hüvangu nimel, et
innustada järgmist põlvkonda õigeaegselt kaitseväes teenima.
8. Kui sõjavägi on varustatud, elanikkond on konfliktiks valmis ja majandus on
konsolideeritud, on puudu ainult õige võimalus streikida.
Punktide 4-8 järjekord võib erineda.
Ettevalmistused võtavad tavaliselt mitu aastat, sõltuvalt kavandatava sõjalise tegevuse ulatusest.
Miks enamus inimesi aktsepteerib sõjamajandust ilma vastuväidetega
Meedia mõju on üks otsustavaid tegureid elanikkonna suunamisel.
See, kellel on tõlgendusõigus, otsustab, mis on tõsi ja mis vale.
Gustave Le Bon - üks massipsühholoogia rajajatest - selgitas, kuidas enamikku inimestest juhivad peamiselt
tunded, soovid ja lootused, mitte mõistus ja loogika.
See tõestab, et väidet, olgu see kui absurdne tahes, saab massidesse juurutada kui ümberlükkamatut tõde.
See saavutatakse kolme meetodiga: esiteks pideva kordamise kaudu, teiseks emotsionaalse tugevdamise
kaudu ja kolmandaks kuuldu edasiandmisega rühmas.
Nii muutub vale paljude inimeste jaoks näiliseks tõeks.
Enamik inimesi ei ole teadlik ka sellest, mil määral vähendab üleminek sõjamajandusele elanikkonna sotsiaalset heaolu.
Kui nad oleksid sellest teadlikud, oleks vastupanu palju suurem.
Geopoliitiline areng, milles me praegu oleme, oli oma põhijoonedelt kavandatud juba eelmise sajandi keskel.
Pärast Nõukogude Liidu kokkuvarisemist nägid Ameerika globaalstrateegid võimalust laiendada oma
mõjusfääri nüüdseks lagunenud idabloki riikidesse.
Seda selleks, et realiseerida globalistide ja finantsoligarhide ammune unistus - maailmavalitsus Ameerika juhtimisel.
Zbigniew Brzeziński oli alates 1960. aastast John F. Kennedy nõunik.
Ta oli ka juhtiv ülemaailmne strateeg ja kauaaegne USA ja rahvusvaheliste ettevõtete julgeolekunõustaja.
Brzeziński kirjeldas vajalikke samme juba oma 1997. aasta raamatus "Ainus maailmavõim - Ameerika domineerimisstrateegia".
Brzeziński raamatust võib välja lugeda paljusid meetmeid, mida on 1990ndate aastate algusest alates
võetud Lääne riiklikus ja rahvusvahelises poliitikas.
2015. aastal teatas George Friedman, USA eraõigusliku mõttekoja "Stratfor" asutaja ja endine tegevjuht, et USA poliitika eesmärk
on juba üle 100 aasta olnud Saksamaa ja Venemaa vahelise liidu vältimine, sest see kujutab endast suurimat ohtu USA ülemvõimule.
Muu hulgas rõhutas ta Saksamaa otsustavat rolli nende eesmärkide tegelikul elluviimisel.
"Mida teeb Saksamaa?" - Nõrk lüli mängus maailma valitsemise nimel.
Nagu paljud asjad nüüd näitavad, lisaks sõjamajanduse ülevõtmisele, viidi "nõrk punkt Saksamaa" kooskõlla.
Maailma juhtivad finantsoligarhid kasutavad oma mõju meediale ja poliitikale, et laiendada oma võimu ja muuta riigid alistuvaks.
Seega ei ole juhus, kuidas ühiskonnad ja rahvad on mõjutatud.
See juhtub väikese, mõjuka vähemuse huvide tõttu võimukeskustes.
Mida saab järeldada massiivsest üleminekust sõjamajandusele?
Ilmne ja massiline üleminek "sõjamajandusele" paljudes Euroopa riikides ja kogu maailmas viitab
kindlalt sellele, et valmistatakse ette või peetakse sõda.
See ei tähenda siiski tingimata, et sõda on peatselt käes.
Kuid see annab märku põhimõttelisest muutusest majandusstruktuuris - eemale rahukorraldusest
ja suunas sõjalise prioriteetide seadmise poole.
See ressursside ja rahaliste vahendite ümberjaotamine hakkab enamikus tsiviilvaldkondades puudujäägina
tunda andma ja toob kaasa märkimisväärseid kaotusi.
Jääb üle oodata, kas Euroopas tõesti puhkeb sõda või on kogu sõjaretoorika ja
relvastumine vaid teretulnud diversiooni manööver.
Nagu selgitati meie NATO dokumentaalfilmis (www.kla.tv/29106), sõidavad maailma
valitsemise kinnisideed samal ajal erinevatel radadel.
Kas füüsiliste sõdade või häirete kaudu, eesmärk jääb samaks: luua tsentraliseeritud maailmavalitsuse
nurgakivid - täielik kontroll ja täielik järelevalve.
Julgeolekupoliitilistes aruteludes kasutatakse sageli aastat 2027, et näidata, millal Euroopas eeldatavasti sõda puhkeb.
Mitmed NATO riigid - nt Saksamaa, Poola ja Rootsi - räägivad kaitsevalmiduse vajalikkusest aastaks 2030,
sest kui heidutus ei toimi, on oodata suuri konflikte.
Saksamaa kaitseminister Pistorius ütles 2024. aasta keskel: "Me peame olema 2029. aastaks sõjaks valmis."
Kiire üleminek sõjamajandusele ja muud eskaleeruvad sõjapidamised näivad viitavat sünge tulevikule.
See tulevik ei ole siiski muutumatu.
See, mis tegelikult juhtub, on rahvaste otsustada.
Mida saab siis igaüks ise teha? Võite öelda "ei".
Te ei pea töötama kaitseväe ettevõtetes, te ei pea olema õhutatud, te ei pea saama kodanikuks vormiriietuses.
Te võite tõsta oma häält ja astuda sõjamajanduse vastu.
Saate oma kaasinimesi nende seoste kohta harida.
Igaüks saab valida, kas osaleda või mitte.
Ma olen vabatahtlik Kla.TV-s, sest maailmal on õigus eriarvamusele.
Liitu meeskonnaga ja toeta meie tööd.
Võtke meiega ühendust: www.kla.tv/mitwirken
Sama veri voolab sinus ja minus.
Poegadena ja isadena seisame siin
Rahu ja vabadus kui kõigi hüve, jah, selle nimel me elame.
Mitte päritolu, mitte rass, mitte religioon, on see, mis lahutab meie südameid.
Vabadus ja rahu on nägemus elamisväärsest maailmast.
Ja nüüd tahate meid siin sundida üksteist julmalt tapma , kui tegelikult oleme me kõik vennad.
Me ütleme: "Mitte meie nimel!
Me ei hakka teiega sõdima.
Me ei kanna relvi, sest need ei vii kunagi võiduni."
Me ütleme: "Mitte meie nimel!
Me ei hakka teiega sõdima.
Me ei kanna relvi, sest need ei vii kunagi võiduni."
Kui kaua see veel peaks kestma?
Sõjapidamine, võim ja ahnus?
Kuula ohvrite palvetamist taevasse,
Kes peatab selle hullumeelsuse, kui mitte meie?
Igaüks, kes äratab inimestes hirmu, viha ja viha, on sõjapüüdja ja inimvaenulik.
See on see, kes viib kõik hävingusse ja eitab kogu inimkonda.
Me ütleme: "Mitte meie nimel!
Me ei hakka teiega sõdima.
Me ei kanna relvi, sest need ei vii kunagi võiduni."
Me ütleme: "Mitte meie nimel!
Me ei hakka teiega sõdima.
Me ei kanna relvi, sest need ei vii kunagi võiduni."
Te röövite lastelt nende isad! Häbi teile, te olete reeturid, kui te viete süütuid tapale ja kuulutate neid moraalselt õigeks.
Teie rahvad liituge keegi ei anna teile võimu, veri, mis on teie kätel, kummitab teid nii kaua, kui te elate!
Me ütleme: "Mitte meie nimel!
Me ei hakka teiega sõdima.
Me ei kanna relvi, sest need ei vii kunagi võiduni."
Me ütleme: "Mitte meie nimel!
Ärge kuritarvitage meid oma viha pärast, toidetud viha on nagu seemne, me ei ole teie kuradi sugu!"
Me ütleme: "Mitte meie nimel!
Ärge kuritarvitage meid oma ahnuse pärast, kannatate ise kahju, sest varsti satute sihtmärgiks!"