Kas ir kara ekonomika?
Kara ekonomika nozīmē, ka "karā viss tiek pakārtots kara mērķim un tāpēc ekonomikai tiek uzspiestas
citas struktūras," saka vācu ekonomists Tilmans Brūks.
Brück ir Berlīnes Humbolta universitātes Starptautiskās drošības un attīstības centra dibinātājs un direktors.
Īsāk sakot, valsts pārņem kontroli, un ekonomika seko tās mērķiem.
Saskaņā ar jaunākajām ziņām dienas presē Eiropas Savienība pašlaik gatavojas pārveidot rūpniecību par kara ekonomiku.
Lēmums par aizdevumu ņemšanu aizsardzības nozarei provizoriskā 800 miljardu eiro apmērā tika pieņemts 2025. gada marta beigās.
Turklāt 2025. gada jūnija sākumā ES Komisijai bija jāparedz aptuveni 335 miljardi eiro no
koronārās palīdzības fonda aizsardzības finansēšanai.
Šveice nav atbrīvota no šīs attīstības.
Parlaments nesen apstiprināja militārā budžeta palielināšanu līdz 30 miljardiem Šveices franku līdz 2028. gadam.
Tomēr dažiem pārstāvjiem gan ES, gan Šveicē ar to nepietiek.
Kāpēc tas viss?
Vai Krievijas agresīvā kara draudi patiešām ir tik reāli - vai arī runa ir par kaut ko citu?
Neatkarīgi no tā, kā attīstīsies kara ekonomika, nodokļu maksātāji un nākamās paaudzes būs atbildīgas par augstajām izmaksām.
Kāda ietekme tam būs?
Lielās finansiālās prasības, kas sasniedz vairākus simtus miljardu eiro, lai veiktu
masveida bruņošanos, kavē privātā sektora izaugsmi:
Izdevumi infrastruktūrai, izglītībai, vides aizsardzībai, veselības aprūpei u.c. ir stipri atstāti novārtā.
Tas saasina sociālās, ekonomiskās un politiskās problēmas valstī.
Līdz ar pretrunām un krīzēm politikā un ekonomikā sabiedrībā strauji pieaug neuzticēšanās.
Politiķu centieni ar valsts propagandas un ekonomiski atkarīgo sabiedrisko mediju palīdzību uzturēt masu garīgo
manipulāciju kara gultnē pieņem arvien groteskākas formas.
Kā jau minēts, pašlaik visās Rietumvalstīs ievērojami palielinās izdevumi aizsardzībai.
Papildus nesen plānotajiem ES aizsardzības izdevumiem vairāk nekā 800 miljardu eiro apmērā NATO dalībvalstis nesen nolēma palielināt
savus militāros izdevumus līdz 5% no iekšzemes kopprodukta.
Tikai Spānija, Ungārija un Slovākija izteica nopietnus iebildumus pret 5 % mērķi.
Lielākās daļas NATO valstu aizsardzības izdevumi līdz šim ir bijuši aptuveni 2% no iekšzemes kopprodukta.
Ja par piemēru ņemtu Vācijas Federatīvo Republiku, tas nozīmētu aizsardzības izdevumu
palielinājumu no 90 līdz 160 miljardiem eiro gadā.
Deviņdesmito gadu vidū izmaksas bija "tikai" 45 miljardi eiro.
Un tas ir gandrīz divreiz vairāk personāla un materiālu obligātā militārā dienesta laikā, nepiedaloties ārvalstu misijās.
Militārajās tehnoloģijās tiek ieguldīts arvien vairāk naudas, un, lai attaisnotu izdevumus, pastāvīgi
tiek uzkurinātas bailes no iespējamā ienaidnieka.
Tāda pati aina bija vērojama arī pasaules karu priekšvakarā.
Ko mēs pamanām?
Kā redzams interneta portāla "produktion.de" sadaļā "Focus areas" un "Defence industry", arvien vairāk tradicionālo
mašīnbūves uzņēmumu iesaistās drošības kritisko vērtību ķēdē.
Papildus ģeopolitiskajiem izaicinājumiem jaunu dinamiku rada ne tikai ģeopolitiskie izaicinājumi,
bet galvenokārt tehnoloģiskās paradigmas maiņa.
Tiek minēti šādi piemēri: Mākslīgais intelekts mērķu atpazīšanai, Bezpilota aizsardzības sistēmas ar lāzera vai
mikroviļņu tehnoloģiju, Sensoru saplūšana reāllaika novērtēšanai kaujas laukā, Digitālie dvīņi simulācijas scenārijiem .
Kā redzams, aizsardzības nozare finanšu pasaulei piedāvā plašu ienesīgu projektu klāstu.
Esošās ražošanas nozares tiek slēgtas un pārveidotas aizsardzības aprīkojuma ražošanai.
Minēsim tikai divus no daudziem piemēriem: vilcienu ražotājs Alstom, kas darbojas Gērlicas rūpnīcā Vācijas austrumos.
Nākotnē tur tiks ražoti bruņumašīnbūves transportlīdzekļi no jaunā īpašnieka un sauszemes kaujas sistēmu piegādātāja KNDS .
MV Werften Group, kas bankrotēja 2022. gadā un iepriekš būvēja kruīza kuģus, tagad ražos karakuģus un piederumus
savās ražotnēs Vismarā, Rostokā-Varnemundē un Štralsundē.
Rostokas-Varnemindes objekts tiks nodots Bundesvēra rīcībā par 87 miljoniem eiro.
ES Komisija jau 2024. gadā nāca klajā ar aizsardzības rūpniecības stratēģiju (EDIS) un atbilstošu investīciju programmu (EDIP).
It kā ar mērķi izveidot spēcīgu, neatkarīgu un konkurētspējīgu aizsardzības nozari ES.
Kā redzams daudzviet, tas veicina bruņojuma ražošanu.
Ir gaidāmi turpmāki soļi šajā virzienā.
Kad civilie uzņēmumi ir pārveidoti par aizsardzības aprīkojumu, atgriešanās nav viegli iespējama.
Milzīgās naudas summas, kas pašlaik tiek piešķirtas dažādu rūpnīcu un ražotņu pārbūvei, protams, nav pieejamas demontāžai.
Tāpēc, ka tas vairs neatbilstu "valsts interesēm aizsargāt sabiedrību" .
Nodokļu maksātāju nauda tiek izmantota, lai iznīcinātu pilsoniskās sabiedrības un tirdzniecības ilgtermiņa ražošanas iekārtas.
Tā vietā tiek ražotas lietas, kas ir piemērotas tikai nogalināšanai un iznīcināšanai, bet nedod
nekādu produktīvu labumu plašākai sabiedrībai.
Tvertne, piemēram, ikdienā nav noderīga plašai sabiedrībai. Tas vienkārši stāv kazarmās.
Ikdienā to nevar izmantot ātrās palīdzības vai taksometra pārvadājumiem.
Tas nedod nekādu labumu, bet patērē daudz naudas ražošanai un uzturēšanai.
Šim nolūkam izmantotie resursi tad nav pieejami iedzīvotājiem citās teritorijās.
Tas, kā tiek veiktas investīcijas, faktiski ir ekonomiski nozīmīgi.
Ieguldījums militārajā aprīkojumā galu galā ir naudas iznīcināšana.
No otras puses, ieguldījumi pētniecībā var uzlabot veselību, piemēram.
Ieguldījumi labā infrastruktūrā var veicināt reģiona ekonomisko izaugsmi utt.
Tāpēc mēs apgalvojam: kara ekonomikā iedzīvotāji var tikai vairāk maksāt, nesaņemot no tā papildu privāto ekonomisko labumu.
Lai gan kara ekonomikas sākumā bezdarba rādītāji var strauji samazināties, vēsturiskā
pieredze liecina, ka labklājība nepalielinās.
Gluži pretēji, lielais nodokļu slogs, kas saistīts ar aizsardzības izdevumu finansēšanu, tos samazina.
Tā kā "gaidāmā militārā konflikta" laikā gandrīz nekādi līdzekļi netiek ieguldīti privātajā sektorā, bet
galvenokārt militārajā sektorā, iedzīvotājiem neizbēgami trūkst šo resursu ikdienas dzīvē.
Pat labākie prāti, piemēram, zinātnieki, speciālisti u. c., tiek nodarbināti aizsardzības
nozarē, atstājot nepilnības citās civilajās jomās.
Kara gadījumā iedzīvotāji maksā arī ar savu un savu ģimeņu dzīvību.
Dažiem aizdomīgiem cilvēkiem varētu rasties aizdomas, ka miera laika ekonomikas sagraušana un bezdarba pieaugums ir apzināti
plānots, lai vēlāk iegūtu lielāku atbalstu kara ekonomikai.
Vispirms tiek iznīcināta miermīlīgā alternatīva, un tad, it kā bez alternatīvas, vienīgais veids, kā mūs glābt un
izglābt no ekonomiskās dilemmas, ir aizsardzības rūpniecība.
Tiklīdz vienkāršais strādnieks ir ekonomiski atkarīgs no sava darba bruņojuma
ražošanā, viņš neizbēgami atbalsta esošo politiku.
Ja atskatīsieties vēsturē, jūs sapratīsiet, ka šie notikumi acīmredzami ir tikai jau sen
iepriekš plānotas programmas eskalācijas pakāpe.
Gatavojoties karam, vienmēr pastāv identiski modeļi.
1. Stratēģijas izstrādā tā sauktie "ideju laboratorijas", kas nosaka kara mērķus un rūpīgi izvērtē riskus un panākumu izredzes.
2. Tiek veiktas slepenas sarunas ar potenciālajiem partneriem, lai saskaņotu atsevišķu partneru intereses.
"Gaidāmā laupīšana" tiek sadalīta vai apsolīta - kā galda spēlē "Risk", tikai tagad to sauc par "ģeopolitiku".
3. Valsts ģenerālštābam uzdots veikt atbilstošus sagatavošanās darbus un mentāli sagatavot virsnieku korpusu pretiniekam.
4. Atbalstot nākamā pretinieka opozīcijas grupas ar NVO un savu izlūkdienestu darbību, tiek radīti "iemesli un
cēloņi" "nepieciešamajai intervencei", lai iegūtu "morālu attaisnojumu" savu iedzīvotāju priekšā.
5. "Partnervalstu" presei ir uzdots potenciālo pretinieku attēlot sliktā gaismā.
Parasti tiek minēti noziegumi pret cilvēci un cilvēcību vai arī tiek pasludināts par draudošiem draudiem saviem
iedzīvotājiem, neiedziļinoties faktiskajā situācijas pamatā.
Ar provokatīviem attēliem un emocionālām runām tiek uzkurinātas un vadītas masu jūtas.
6. Tiek nodrošināts finansējums bruņojumam, un valsts veicina nepieciešamo komercsabiedrību līdzdalību.
7. Skolās, universitātēs un ikdienā tiek aicināts patriotiski atbalstīt kopējo labumu, lai
iedvesmotu nākamo paaudzi laikus dienēt bruņotajos spēkos.
8. Kad militārie spēki ir apbruņoti, iedzīvotāji sagatavoti konfliktam un ekonomika
nostiprināta, trūkst tikai īstā brīža uzbrukumam.
4.-8. punkta secība var atšķirties.
Atkarībā no plānotās militārās darbības mēroga sagatavošanās parasti ilgst vairākus gadus.
Kāpēc lielākā daļa cilvēku bez iebildumiem pieņem kara ekonomiku
Mediju ietekme ir viens no izšķirošajiem faktoriem, kas ietekmē iedzīvotāju virzību.
Kas ir patiess un kas nepatiess, nosaka tas, kam ir interpretācijas tiesības.
Gustavs Le Bons - viens no masu psiholoģijas pamatlicējiem - skaidroja, ka lielāko daļu cilvēku galvenokārt
vada jūtas, vēlmes un cerības, nevis saprāts un loģika.
Tas pierāda, ka kādu apgalvojumu, lai cik absurds tas būtu, var ieaudzināt masās kā neapstrīdamu patiesību.
Tas tiek panākts ar šādām trim metodēm: pirmkārt, ar pastāvīgu atkārtošanu, otrkārt, ar emocionālu pastiprināšanu
un, treškārt, ar dzirdētā nodošanu grupas ietvaros.
Tieši tā daudziem cilvēkiem meli kļūst par šķietamu patiesību.
Lielākā daļa cilvēku neapzinās arī to, cik lielā mērā pāreja uz kara ekonomiku samazina iedzīvotāju sociālo labklājību.
Ja viņi to apzinātos, pretestība būtu daudz lielāka.
Ģeopolitiskā attīstība, kurā mēs šobrīd atrodamies, savos pamatos tika plānota jau pagājušā gadsimta vidū.
Pēc Padomju Savienības sabrukuma amerikāņu globālie stratēģi saskatīja iespēju paplašināt savu ietekmes sfēru,
iekļaujot tajā arī tagad jau izzudušās Austrumu bloka valstis.
Tas tiek darīts, lai īstenotu sen loloto globālistu un finanšu oligarhu sapni - par pasaules valdību ASV vadībā.
Zbigņevs Bžežinskis bija Džona Kenedija padomnieks no 1960. gada.
Viņš bija arī viens no vadošajiem globālajiem stratēģiem un ilggadējs ASV un starptautisko uzņēmumu drošības padomnieks.
Nepieciešamos soļus Bžežinskis jau ieskicēja savā 1997. gada grāmatā "Vienīgā pasaules vara - Amerikas dominances stratēģija"
(The Only World Power - America's Strategy of Dominance).
Daudzus no pasākumiem, kas kopš 90. gadu sākuma veikti Rietumu valstu un starptautiskajā
politikā, var izsecināt no Bžežinska grāmatas.
2015. gadā Džordžs Frīdmens (George Friedman), ASV privātā ideju laboratorijas "Stratfor" dibinātājs un bijušais izpilddirektors,
paziņoja, ka ASV politikas mērķis jau vairāk nekā 100 gadus ir bijis nepieļaut Vācijas un Krievijas
aliansi, jo tā ir lielākais drauds ASV pārākumam.
Cita starpā viņš uzsvēra Vācijas izšķirošo lomu šo mērķu īstenošanā.
"Ko darīs Vācija?" - Vājais posms spēlē par pasaules dominanci.
Kā tagad liecina daudzas lietas, papildus kara ekonomikas pārņemšanai "vājā vieta Vācija" tika sakārtota.
Pasaules vadošie finanšu oligarhi izmanto savu ietekmi uz plašsaziņas līdzekļiem un politiku, lai
paplašinātu savu varu un turētu valstis pakļautībā.
Tāpēc nav nejaušība, kā tiek ietekmētas sabiedrības un nācijas.
Tas notiek nelielas, ietekmīgas mazākumtautības interešu dēļ varas centros.
Ko var secināt no masveida pārejas uz kara ekonomiku?
Acīmredzamā un masveida pāreja uz "kara ekonomiku" daudzās Eiropas un pasaules valstīs
nepārprotami norāda uz to, ka tiek gatavots karš.
Tomēr tas nebūt nenozīmē, ka karš ir nenovēršams.
Taču tas liecina par fundamentālām pārmaiņām ekonomikas struktūrā, kas nozīmē atteikšanos no miera
kārtības un pāreju uz militāro prioritāšu noteikšanu.
Šī resursu un finanšu līdzekļu pārdale būs jūtama kā trūkums lielākajā daļā civilo jomu un radīs ievērojamus zaudējumus.
Vēl nav zināms, vai Eiropā patiešām sāksies karš, vai arī visa kara retorika un bruņošanās
kalpos tikai kā vēlams novirzīšanas manevrs.
Kā paskaidrots mūsu dokumentālajā filmā par NATO (www.kla.tv/29106), pasaules valdīšanas
apsēstie ceļo pa dažādiem ceļiem vienlaikus.
Neatkarīgi no tā, vai tie ir fiziski kari vai izkliedējumi, mērķis paliek nemainīgs: izveidot centralizētas pasaules
valdības stūrakmeņus - pilnīgu kontroli un pilnīgu uzraudzību.
Drošības politikas debatēs 2027. gads bieži tiek izmantots, lai norādītu, kad Eiropā varētu sākties karš.
Vairākas NATO valstis, piemēram, Vācija, Polija un Zviedrija, runā par nepieciešamību nodrošināt aizsardzības gatavību līdz 2030.
gadam, jo, ja atturēšana nedarbosies, gaidāmi lieli konflikti.
Vācijas aizsardzības ministrs Pistoriuss 2024. gada vidū sacīja: "Līdz 2029. gadam mums jābūt gataviem karam."
Straujā pāreja uz kara ekonomiku un citi kara kurināšanas pasākumi, šķiet, norāda uz drūmu nākotni.
Tomēr šī nākotne nav nemainīga.
Tas, kas notiks patiesībā, ir valstu ziņā.
Tātad, ko katrs var darīt? Jūs varat pateikt "nē".
Jums nav jāstrādā aizsardzības kompānijās, jums nav jābūt kūdītam, jums nav jākļūst par pilsoni formas tērpā.
Jūs varat paust savu viedokli un iestāties pret kara ekonomiku.
Jūs varat izglītot savus līdzcilvēkus par šiem savienojumiem.
Ikvienam ir izvēle piedalīties vai nepiedalīties.
Es brīvprātīgi strādāju Kla.TV, jo pasaulei ir tiesības uz atšķirīgu viedokli.
Pievienojieties komandai un atbalstiet mūsu darbu.
Sazinieties ar mums: www.kla.tv/mitwirken
Tevī un manī plūst tās pašas asinis.
Kā dēli un tēvi mēs stāvam šeit
Miers un brīvība kā visu labums, jā, tas ir tas, kam mēs dzīvojam.
Ne izcelsme, ne rase, ne reliģija - ir tas, kas šķir mūsu sirdis.
Brīvība un miers ir vīzija, par pasauli, kurā ir vērts dzīvot.
Un tagad jūs gribat piespiest mūs šeit nežēlīgi nogalināt viens otru, lai gan patiesībā mēs visi esam brāļi.
Mēs sakām: "Ne mūsu vārdā!
Mēs ar jums neiesim karā
Mēs nēsāsim ieročus, jo tie nekad neved uz uzvaru."
Mēs sakām: "Ne mūsu vārdā!
Mēs ar jums neiesim karā
Mēs nēsāsim ieročus, jo tie nekad neved uz uzvaru."
Cik ilgi tas vēl turpināsies?
Kara kurināšana, vara un alkatība?
Uzklausiet upurus, kas lūdz debesis,
Kas apturēs šo neprātu, ja ne mēs?
Ikviens, kas cilvēkos uzjundī bailes, naidu un dusmas, ir kara kurinātājs un mizantrops.
Tas ir tas, kas visu noved postā un noliedz visu cilvēcību.
Mēs sakām: "Ne mūsu vārdā!
Mēs ar jums neiesim karā
Mēs nēsāsim ieročus, jo tie nekad neved uz uzvaru."
Mēs sakām: "Ne mūsu vārdā!
Mēs ar jums neiesim karā
Mēs nēsāsim ieročus, jo tie nekad neved uz uzvaru."
Jūs laupāt bērniem viņu tēvus! Kauns jums, jūs esat nodevēji, kad vedat nevainīgos uz
kauju un pasludināt tos par morāli pareiziem.
Jūs, tautas, pievienojieties neviens jums nedos varu, asinis, kas ir uz jūsu rokām , jūs vajās, kamēr vien jūs dzīvosiet!
Mēs sakām: "Ne mūsu vārdā!
Mēs ar jums neiesim karā
Mēs nēsāsim ieročus, jo tie nekad neved uz uzvaru."
Mēs sakām: "Ne mūsu vārdā!
Neizskariet mūs par savām dusmām, naids ir kā sēkla, mēs neesam jūsu velna radinieki!"
Mēs sakām: "Ne mūsu vārdā!
Neizmantojiet mūs savas alkatības dēļ, jūs paši cietīsit zaudējumus, jo drīz jūs kļūsiet par mērķi!"