Prava poruka je da smo ovdje i da se nećemo predati.
Dakle, nećemo samo tako pustiti da ono što si uradio prođe nekažnjeno, jer (...)
Možemo spriječiti da se nešto ovakvo ponovi u budućnosti samo ako mi, kako Michael Ballweg tako primjereno kaže, iznesemo to na
svjetlo dana, izvučemo pred javnost, usmjerimo na to svjetlo reflektora i kažemo: ovo se ovdje dogodilo, i nećemo prestati
govoriti o tome dok ne bude jasno da se ovakvo nešto ne smije ponoviti i da je riješeno, kako se
to nikada više ne bi moglo dogoditi u budućnosti.
Kla.TV je danas (18.9.25) u blizini Ženeve. Okupili smo se za zanimljivu diskusijsku grupu.
ZAAVV je preuzeo inicijativu za podnošenje paralelnog izvještaja Ujedinjenim narodima.
ZAAVV je centar za obrazovanje, preispitivanje, pravno gonjenje i prevenciju zločina protiv čovječnosti.
S kim danas imamo posla? Možete li se, molim vas, ukratko predstaviti, to jest...
Zovem se Ralf Ludwig, advokat sam i osnivač ZAAVV.
Michael Ballweg, poduzetnik, organizator demonstracije Querdenken 2020. godine.
Dr. Albrecht Jahn, ja sam pedijatar, porodični terapeut, a moja oblast stručnosti oduvijek je bila vakcinacija.
Ne protivim se vakcinaciji, ali me veoma zanima STIKO .
Zovem se Volker Reusing, a moja supruga i ja također smo odigrali značajnu ulogu u paralelnom izvještaju i bili smo uključeni
u razne druge inicijative za ljudska prava vezane za COVID-19.
Zovem se Sarah Luzia Hassel-Reusing, braniteljica ljudskih prava, aktivistica za ljudska prava i, da, to je zasad sve.
Odlično. Ovaj paralelni izvještaj, koji je bio paralelni izvještaj izvještaju njemačke vlade, zašto je uopće bio potreban?
Šta je on tamo imao... šta ga je navelo da napiše takav izvještaj u prvom redu?
Da, ozbiljna kršenja ljudskih prava u ime Korone i ova paralelna procedura izvještavanja služe isticanju zloupotreba.
Ovo još nije pitanje krivnje, već rješavanja situacije.
Posebno se krši ljudsko pravo na zdravlje.
Da dam pregled, možda prvo kroz primjer.
Možete se kasnije bliže zumirati.
Jednom kada budemo imali sve smrtne slučajeve od takozvane vakcinacije protiv koronavirusa, za
koju je legalizovano da se naziva vakcinacijom.
U kojoj mjeri?
16,9 miliona je jedna od najpouzdanijih i najbolje izračunatih procjena koje su nam poznate.
Svjetski? Svjetski. Od prof. Denisa Rancourta. https://correlation-canada.org/wp-content/uploads/2024/07/2024-07-
19-Correlation-ACM-World-125-countries-Rancourt-Hickey-Linard.pdf] On je proučavao korelacije viška smrtnosti.
Koji bi bio normalni očekivani životni vijek nakon godina 2015. do 2019.?
A kakvo je to zapravo bilo – kad je kampanja cijepljenja započela, koju je on prvenstveno proučavao u 2021. i 2022. godini?
Pogledao je višak smrtnosti u 125 zemalja, a zatim to ekstrapolirao na ukupan broj vakcinacija,
dolazeći do cifre od 16,9 miliona smrtnih slučajeva do kraja 2022. godine, uključujući i procjenu.
I da je, u prosjeku, svaka 787. injekcija bila fatalna.
Za usporedbu, kod normalne, konvencionalne vakcinacije u prosjeku jedna osoba na milion pati od ozbiljnih
oštećenja usljed vakcine, a smrtni slučajevi su još rjeđi.
I ovdje je umrla svaka 787. osoba.
Daljnju značajnu štetu po zdravlje prouzročila je ventilacija. Na osnovu preporuka Svjetske zdravstvene organizacije, ventilacija
je bila invazivna u mnogim zemljama, gdje bi se obično osobe s takvim vrijednostima poslale ljekaru, a ne čak ni u bolnicu.
A predoziranja sedativima – posebno u ranim fazama – značila su da su sve osobe koje su od njih umrle
bile ubrojene kao smrtni slučajevi od koronavirusa.
Zato smo, na primjer, imali toliko ljudi u Alzasu i Lombardiji koji su bili ubrojeni kao smrtni slučajevi od koronavirusa.
Nedavno istraživanje profesora Rancourta ove je godine dodatno razradilo ovu temu.
Također imamo mnogo ljudi s zdravstvenim problemima uzrokovanim karantinama, posebno usamljenost u
domovima za njegu, gdje su mnogi ljudi razvili demenciju.
Ali i kroz šokove opisane u knjizi dr. Michaela Nehlsa , iz koje smo također citirali, na temu "Indoktrinirani mozak", koja
briljantno i revolucionarno elaborira da ako stalno šokirate ljude, ne samo da se upozorenje odgađa
i sužava, već se i sjećanje doslovno reprogramira.
Mogu li ukratko sažeti? Dakle, kršenja ljudskih prava, koja Savezna vlada nije spomenula, vi navodite u svom
paralelnom izvještaju, na primjer kroz prisilne mjere, prisilne medicinske mjere, da su tamo ljudska prava prekršena.
Da, ljudsko pravo na zdravlje, to je mjesto gdje se dešava većina kršenja, uključujući
šokove, činjenicu da su šokovi zabilježeni.
Na koji način šokira?
Da, ljudi su bili uplašeni potpuno neutemeljenim podacima o broju smrtnih slučajeva i potpuno neutemeljenim prognozama.
Zatim su posebno uplašili djecu, govoreći im da mogu zaraziti svoje roditelje i bake i djedove, koji bi potom mogli umrijeti.
Postoji i studija iz engleskog govornog područja iz septembra 2020. godine koja pokazuje da su
se ljudi više bojali ovoga nego zaključavanja.
Čak i ako su se u nekim slučajevima zaista gladovali.
Strah za porodicu šokirao je mnoge ljude.
A što se tiče gladi – to je, naravno, također kršenje prava na zdravlje.
Ranije je 135 miliona ljudi patilo od gladi.
Broj se širom svijeta više nego udvostručio zbog zatvaranja.
I, naravno, ovo je također kršenje ljudskog prava na hranu.
Ljudsko pravo na rad je povrijeđeno zatvaranjima.
Koliko je preduzeća uništeno, koliko radnih mjesta.
I određene industrije su također bile posebno pogođene jer ljudi više nisu mogli imati tako blizak kontakt jedni s drugima.
Na primjer, catering industrija, umjetnici i trgovci s fizičkim prodajnim mjestima.
Ovo su sektori koji su bili posebno teško pogođeni.
Da. U paralelnom izvještaju također se bavimo situacijom umjetnika.
Pogođeni su naročito teško – posebno u Njemačkoj – gdje su im dozvoljena naročito teška
kršenja njihovih prava intelektualnog vlasništva.
Dakle, na internetu, koliko njihovog rada možete citirati, do 15 sekundi, ako želite iz toga uređivati vlastite tekstove.
I tako su bili ovisni o poslovanju uživo.
I u Njemačkoj su zbog toga bili isključeni do 21 mjesec.
Dakle, postojali su lockdowni i mjere kojima su ljudi prisiljavani da se vakcinišu, tako da su, ako su željeli ići na
koncert, morali ili biti oporavljeni od COVID-19 ili vakcinisani.
Ova vakcinacija, pri kojoj umire jedna od 787 osoba, prema radu prof. Rancourta .
U članu 15: intelektualno vlasništvo, kulturno učešće je također važna tačka.
Istakli smo jednu industriju posebno koja je bila tretirana izuzetno surovo.
A zatim smo također razgovarali o članu 4. On se bavi proporcionalnošću.
Obradili smo sve statističke manipulacije korištene za uvećavanje brojki, uz navođenje izvora.
Zašto je ovo važno? Ako želite ometati ljudska prava, trebate legitiman razlog.
I ovdje legitimni razlog nije bio dovoljno dokazan.
Postoji toliko dokaza koji ukazuju da ovaj razlog, barem u smislu nečega što bi bilo
opasno i brzo se širilo, uopće nije postojao.
Ovo su također deklasificirani zapisnici Instituta Roberta Kocha, koji također dokazuju da nije
postojala medicinska potreba za mjerama protiv koronavirusa.
Želite li to komentirati, dr. Jahn?
Kao pedijatar, od samog početka, još 2020. godine, bilo mi je jasno da ova genetski zasnovana, eksperimentalna vrsta
vakcinacije, tj. bilo vakcinom na bazi mRNA ili vektorskim vakcinama, zapravo ne može biti opravdana kod djece, jer već
dugi niz godina znamo da je koronavirus virusna bolest kod djece.
A nakon studije koju je Streeck proveo u Heinsbergu , također smo znali da djeca nisu pokretači zaraze.
U slučaju bolesti koja ne pogađa djecu ozbiljno i koju oni ne prenose, nikada nije bilo razloga za vakcinaciju.
To mi je bilo jasno od samog početka.
I nisam vidio apsolutno nikakav razlog da uopće istražujem vakcinu.
Zatim sam pitao, šta je zapravo planirano?
Na djeci se uopće nije smjelo testirati vakcinu. I to je bio početak.
A sada, 2025. godine, situacija je takva da smo u međuvremenu – a ovo je također tema za pedijatre – na
preporuku STIKO-a vakcinisali ukupno otprilike 600.000 trudnica u Njemačkoj u 2021. i 2022. godini.
I znamo da ova vakcina prelazi placentarnu barijeru.
Promiče kroz krvno-moždanu barijeru, može se otkriti u majčinom mlijeku i osmišljeno je da prodre u stanice.
Naravno, prolazi i kroz placentu.
Ovo znači da je nekoliko studija dokazalo da je aktivna vakcina pronađena u krvi pupčane
vrpce, tj. u krvi koja kruži u bebinom tijelu.
I to je jednostavno pravno neprihvatljivo.
Nikada to prije nismo imali. O tome se nije raspravljalo.
U redu, pa bi to također bilo kršenje ljudskih prava?
Ne postoji... Naravno, to je masovno kršenje ljudskih prava.
Ni ovo nije bilo saopćeno trudnicama kada su se vakcinisale, a to je bilo poznato.
A nisu ni rekli doktorima koji su davali vakcine.
I STIKO je u suštini odgovoran za ovo, profesori na STIKO-u koji su to odobrili.
U redu. I sve je to bilo moguće, gospođo Hassel-Reusing, zahvaljujući etici koja je praktično nametnuta ljudima?
Da, pa to zapravo ima veze s vakcinacijom, odnosno s debatom o vakcinaciji protiv ospica, koja je također dovela
do uvođenja obavezne vakcinacije tamo. Za djecu, to jest.
Da. I to je bio rad, pa je tada, 2019. godine, bio posebno važan, naime vakcinacija kao novi društveni ugovor. U redu.
I to je bila autoritativna studija koja je kasnije dovela do propagande tokom pandemije
koronavirusa. Jednostavno su je prenijeli.
I isto je ponovljeno kad je objavljena još jedna studija koja je tvrdila da su maske društveni ugovor.
I vrlo, vrlo je važno vidjeti da političari, kada čuju pojam 'socijalni ugovor': Šta je socijalni ugovor?
Ili to ima veze s partnerskim odnosom kompanije ili s našim partnerskim sporazumom, koji je neka vrsta ustavnog dokumenta.
Razumijem. Da. I to je moja pretpostavka, ali je vrlo vjerovatno da je upravo to omogućilo
da se tada, 2019. godine, pridobiju političari.
U redu. Dakle, društveni ugovor omogućava da se ljudska prava potkopaju. Da, molim.
Želio bih reći nešto o ovome:
Dakle, etika nije obavezujuća. Historijski, etika je nastala prije ljudskih prava.
A sada kad imamo toliko različitih izvora prava, tj. ustavni poredak, Uniju, Vijeće Evrope, EU, razna ljudska prava
koja su obavezna i provediva, neobavezna etika može popuniti praznine tamo gdje ljudska prava još ne postoje.
I ovdje je pažnja namjerno usmjerena na etiku kako bi se odvratila pažnja od ljudskih prava.
Zato što ljudsko pravo na zdravlje – koje postoji u UN-u, u UN-ovoj socijalnoj povelji , između
ostalih mjesta – uključuje informirani pristanak.
Pacijent sam mora biti pravilno informisan i on donosi odluku.
I isto ljudsko pravo na fizički integritet ne postoji u UN-u, ali postoji, na primjer, u Njemačkom
osnovnom zakonu ili u EU, gdje je također uključeno.
I ovo se koristilo da se ljudi odvrate kako bi se stvorio moralni pritisak da se vakcinišu, a također je prikriveno i da je, tamo
gdje je to samo legalizovano i nazvano vakcinacijom u slučaju COVID-19 – što je zapravo nešto potpuno drugačije
– ljudi ne primjećuju razliku u odnosu na konvencionalnu vakcinaciju jer je ista riječ korištena.
I time bi vlade ponovo mogle pretvarati da je postojala tako široka prihvaćenost mjera, čak i veća
nego što je zapravo bila, jer su ljudi bili u šoku.
I onda je uspio uvjeriti političare da nastave s tim mjerama još duže, iako je šok za njih možda već prošao.
Dakle, u šoku ste jer je stanovništvu rečeno da postoji vrlo opasan virus – koji, usput, nije potvrđen u RKI protokolima.
Postoji nešto s čime se ljudi sada moraju nositi: morate nositi maske, morate se pridržavati mjera, a svako ko to
ne čini predstavlja potencijalnu opasnost za sve ostale.
To je ono što je činilo etiku i što je potom omogućilo ograničavanje tih ljudskih prava.
A sama maska, ako je nosite toliko dugo, također uzrokuje zdravstvene probleme – uključujući i psihološke.
Jer svako emocionalno stanje na određeni način odgovara disanju.
A ako se želite opustiti, to možete učiniti i disanjem.
Ali ako si prisiljen nositi masku tako dugo, praktično možeš disati samo kao neko ko je tužan ili uplašen.
A onda je bila sva ta propaganda. Ta kombinacija je značila da je šok kod ljudi trajao mnogo duže.
Zato su se anksiozni poremećaji i depresija toliko povećali.
Upravo tako. I to je ono što treba istaknuti, što treba razjasniti, fokusirajući se na ono što nam se
dogodilo, kako bi se to u budućnosti moglo izbjeći.
Gospodine Ballweg, u jednom trenutku ste izgubili živce.
Sve ovo vas je motiviralo da izađete na ulice, pokrenete demonstracije i organizirate proteste.
Kako ste proveli ovo vrijeme? Kako ste doživjeli pandemiju koronavirusa? Kako ste doživjeli kršenja ljudskih prava?
Prije svega, moram reći da mislim da je vrlo važno da se ove stvari dokumentuju, ali svoje napore usmjeravam na budućnost.
Zato mi je uvijek drago što Ralf Ludwig i ZAAVV preuzimaju ovaj zadatak, kao i vi.
I da, upravo sam pogledao 2020. godinu i relativno rano je vakcinacija predstavljena kao jedino rješenje za pandemiju.
Znao sam iz prethodnih faza razvoja vakcine da obično treba do deset godina da se nešto
testira, i moram reći da mi se to činilo vrlo čudnim.
Koliko brzo je došlo?
Prvo, da postoji samo jedno rješenje, ili bi trebalo biti.
Ja sam poduzetnik, pa sam navikao da uvijek postoji mnogo rješenja.
Alternative? Alternative, tačno. I druga stvar je da se to treba desiti brzo.
Zatim sam prijavio demonstracije, najprije podnijevši žalbu Saveznom ustavnom sudu, jer je bio na snazi opći zabran skupova.
Možda se još uvijek sjećamo objave bavarske policije u kojoj stoji da čitanje knjige na klupi u parku nije dozvoljeno.
Podsjetimo se šta se tada dogodilo. Mnogi ljudi to više ne pamte.
Možda i priča da se FFP2 maske trebaju dezinficirati u pećnici, što uopće nema smisla, ili da se
stari filteri za kafu trebaju prenamijeniti u maske.
Svi ti istaknuti momenti su bili prisutni, ali su bili toliko kontradiktorni da smo rekli da smo mi
imunološki sistem demokratije čineći sve što otklanja strah.
Naime, druženje, ćaskanje, pjevanje, ples, uživanje u umjetnosti. Bilo je demonstracija...
Sve što nas čini ljudima.
Upravo tako, i to je možda također dio ove strategije šoka, zabraniti umjetnost, jer umjetnost otvara srce.
Kada je srce otvoreno, ljudi se ne mogu bojati i mogu se slobodno informisati i bolje usvajati informacije.
I to je zapravo bio razlog zašto sam rekao da ću pokrenuti demonstraciju.
Oni su potom postajali sve veći i veći i veći uz dvije velike demonstracije u Berlinu.
Zatim su zabranjeni 2021. godine. Uhapsili su me 2022. godine.
2025. godine, nakon 44 dana suđenja, oslobođen sam.
Međutim, to nije dovoljno; također se mora riješiti tako da u budućnosti ljudi koji se zalažu za ljudska prava
i temeljna prava ne mogu biti kriminalizirani po volji.
Da, kada proučite vaš slučaj, gospodine Ballweg, ne može se zaobići činjenica da je to bio politički
proces i da je javno tužilaštvo bilo politički motivirano.
To je prilično značajno, i kao rezultat toga jednostavno je postojao politički interes da te marginaliziraju.
Ali ne samo ti. Bilo je prilično mnogo drugih ljekara koji su se osjećali isto.
Na primjer, dr Walter Weber , koji je dokumentovao svaki pojedinačni certifikat o
izuzeću od nošenja maske koji je napisao.
A nakon, vjerujem, četrdeset dana na sudu, on je na kraju osuđen na godinu i deset mjeseci.
I pokušaj da se slučaj podigne na viši nivo je također propao.
I nije bilo pravnog razloga da ga osudim, jer je radio pošteno i jednostavno pomagao ljudima čiji
se opći ljekari nisu usudili popuniti te potvrde.
I tako to ide... Dakle, broj o kojem znam je više od 1.000 doktora koji su osuđeni na isti način kao dr Walter Weber.
A pacijentima kojima je izdana maska, odnosno certifikat da im maska ne odgovara, također su pretrađeni domovi.
I u tom pogledu, bilo je, po mojoj procjeni, oko 10.000 pretresa kuća vezanih za ove potvrde o maskama.
A policija i sudovi bili su paralizirani ovim sudskim postupcima.
I nismo imali vremena za druge važne stvari.
I to jednostavno treba riješiti.
Važno je shvatiti da je ovdje nešto pošlo po zlu.
I da se to nikada više ne smije ponoviti.
I da se ti doktori i umjetnici, kao i Michael Ballweg, također rehabilituju, jer se tamo dogodila
tako nepravedna osuda, tako nepravedno progonstvo.
Sada, gospodine Ludwig, koji je danas rezultat?
Koji su sljedeći koraci? Šta možemo očekivati?
Koji je potencijal za promjenu koju želimo?
Možete li reći nekoliko riječi o ovome?
Prije svega, možda je važno napomenuti da je bilo dobro što smo danas uopće bili ovdje.
Da pokažemo da smo tamo. Također su bili i dva predstavnika Ministarstva vanjskih
poslova, njemačkog Ministarstva vanjskih poslova.
A mi, kao organizacija ili kao organizacije koje su se suprotstavile mjerama protiv
koronavirusa, pokazujemo da smo prisutni.
Nećemo to tolerisati.
Dakle, ono što se ovdje dogodilo nije to da je Michael Ballweg, na primjer, rehabilitiran oslobađajućom presudom, nego da ta
oslobađajuća presuda nije bila samo jasna posljedica, nego i tih 44 dana saslušanja, odnosno javnog predstavljanja
njega kao kriminalca, iako se Michael Ballweg samo branio od mjera vlade koje su kršile ljudska prava.
Dakle, to znači da je najvažnija stvar za mene trenutno pokazati da smo ovdje i da smo osnovali organizaciju.
Ova organizacija je priznata nevladina organizacija za pojedinačna ljudska prava, a kako sam danas iskusio, bilo je, ne
znam koliko, možda 30 ili 40 njemačkih nevladinih organizacija, od kojih su se neke pojavile kao grupa, ali
nijedna se zapravo nije zauzela za pojedinačna ljudska prava.
Barem ne za pojedinačna ljudska prava kao obrambena prava protiv mjera koje je država ojačala, na primjer u vezi sa zdravljem,
radom, životom, umjetničkom slobodom i odlukama koje donosim o vlastitom životu. Umjesto toga, nevladine organizacije
na koje sam tamo naišao u suštini su tražile novac od države.
Dakle, oni su u suštini predložili UN-u da zatraži od njemačke vlade da osigura malo više novca za razne projekte koje imaju.
Što ne smatram pogrešnim samo po sebi.
Ali kada govorimo o sedmom izvještaju države, koji se tačno podudara s periodom koronavirusa, kada
savezna vlada nije rekla ništa – NIŠTA – o koronavirusu.
Savezna vlada čak nije ni navela da smo masovno kršili ljudska prava, već je tvrdila da je to, po našem
mišljenju, opravdano. Umjesto toga, potpuno su to ignorisali.
Potpuno su ignorisali ono što su uradili: da su zatvorili škole, zatvorili vrtiće, što je dio obrazovanja, da su kriminalizovali
doktore, da su uveli obavezna cijepljenja, da su uveli obavezne maske, da su nametnuli lockdownove na
preduzećima, uveli rad od kuće i tako dalje i tako dalje.
Dakle, oni čak nisu ni spomenuli sve te mjere koje su kršile građanske slobode ljudi. Čak ih nisu ni spomenuli.
I upravo zato je za nas prvenstveno uspjeh što mi, kao nevladina organizacija, kao jedina nevladina organizacija,
stojimo ovdje uz UN, koji je vrlo heteronomni entitet.
Dakle, nije da je UN nekako, kako se ponekad prikazuje, personifikacija zla ili nešto slično, nego se UN
sastoji od mnogih država članica koje imaju vrlo različite interese i te interese zastupaju na vrlo različite načine.
Prvo smo iznijeli ove stavke pred UN-ovim Socijalnim odborom, jasno navodeći, na primjer, da se mRNA vakcine koje prelaze
placentarnu barijeru i dalje daju trudnicama u Njemačkoj.
Ovo se nigdje drugdje ne spominje: da zauzmemo stav, da kažemo da smo ovdje, da jasno damo do znanja da smo ovdje i da
nećemo popustiti, da ćemo nastaviti osuđivati ova kršenja ljudskih prava sve dok se njima ne pozabave u Njemačkoj.
Nećemo popustiti. To je danas bila poruka.
Danas je bio samo prvi korak u predstavljanju toga.
Sada UN pretvara ovo u ono što je poznato kao Lista pitanja.
To znači da sada utvrđuju koja će od ovih tačaka biti predstavljena vladi, kako bi potom na drugom sastanku s
vladom u maju mogli razmotriti pitanja koja smo tamo iznijeli.
To je u suštini suština, ali kao što sam rekao, prava poruka je da smo ovdje i ne odustajemo.
Dakle, nećemo samo tako pustiti ono što si uradio, jer, kao što si ranije rekao, jedna od naših glavnih tema je prevencija.
Možemo spriječiti da se nešto slično dogodi u budućnosti samo ako mi, kako Michael Ballweg tako primjereno kaže, to
iznesemo na svjetlo dana – ako ga izvučemo pred javnost, usmjerimo na njega svjetlo reflektora i kažemo:
Ovo se dogodilo ovdje i nećemo prestati govoriti o tome dok ne bude jasno da se ovakvo nešto ne smije ponoviti i da su propisi
na snazi kako bi se osiguralo da se to nikada više ne dogodi.
A ono što bih želio dodati, a što savezna vlada nije spomenula, jeste masovno policijsko
nasilje koje je upotrijebljeno protiv demonstranata.
Bio je tu posebni izvjestitelj UN-a, Nils Melzer, koji se bavio tim pitanjem.
Nažalost, njegov nasljednik se više ne bavi ovim pitanjem, pa ako ona vidi ovaj program,
ovo je mala molba da ponovo preuzme ovo pitanje.
Da, to je također bila vrlo snažna tema, kako su, na primjer, tretirani stariji demonstranti, koliko
sam saznao iz svog kruga prijatelja – nevjerovatno je.
Odlično. Mogu li gledaoci ostati u toku na vašoj ZAAVV web stranici?
Da, možete biti u toku na web stranici ZAAVV , možete biti u toku na web stranici Radne grupe za medicinsku etiku ,
možete biti u toku na web stranici Querdenken 7.11 , tako da imamo ove informacije svugdje, samo nisu objedinjene.
Također možete biti u toku na web stranici Kla.TV.
Važno je ostati informisan i dobijati informacije iz različitih izvora, ali na zaavv.com možete pronaći sve, a na slash uno sve
o UNO društvenom izvještaju, koji, naravno, također izvještava o onome što smo danas doživjeli i kako će se stvari nastaviti.
Ali sve ove teme su važne, trebate saznati o svim ovim temama, i ako ih potražite, uvijek ćete pronaći dobre informacije.
Odlično. Rekao bih da možemo završiti naš razgovor u ovom trenutku.
Želio bih vam izraziti svoju iskrenu zahvalnost. Hvala vam na vašem sudjelovanju, na vašoj
predanosti, kao i na pružanju informacija danas!
I gledalac je shvatio da otkrivanjem stvari možemo stati na kraj i spriječiti buduće zločine.
Pogledajte ove stvari, informišite se i obavijestite i druge, širite vijest o ovom programu!
Kla.TV: glas jasnoće.