Dobrý den, pane Vrabele. Jsem velmi potěšen, že jste souhlasil s tímto rozhovorem pro Kla.TV.
Pokud vás mohu našim divákům krátce představit:
Kandidujete za stranu "Česká republika na prvním místě (ČR1)" v nadcházejících parlamentních volbách v České republice.
Jsem velmi rád, že jste si udělal čas na tento rozhovor.
Možná byste se také mohl krátce představit našim divákům z Německa a dalších zemí, které ještě neznáte.
Především děkuji za pozvání.
Jsem úplně normální člověk, který se narodil na jihu České republiky.
Aktivistou v boji proti korupci jsem byl od roku 2003, tedy do doby, než jsem opustil školu.
Někdy v letech 2003 až 2025 jsem se věnoval boji proti korupci.
Zhruba od roku 2012 se také angažuji v boji proti migraci.
A od roku 2022, tedy v době pandemie koronaviru, samozřejmě také bojuji za svobodu a práva občanů a firem.
Od roku 2022 pořádám v Praze velké demonstrace za svobodu slova a mír, které jste pravděpodobně viděli i ve svých médiích.
Ano, sledovali jsme to. Děkujeme. My v Kla.TV považujeme za svůj úkol informovat o tom, co masmédia zamlčují.
Proto jsme vás pozvali na tento rozhovor.
Kandidujete v parlamentních volbách v roce 2025 a jste politicky aktivní již dlouhou dobu.
V Praze uspořádali velké demonstrace za mír a svobodu projevu.
Jak na vás reagovala veřejnoprávní média poté, co jste kandidoval ve volbách?
Především bych chtěl říct, že poté, co jsem zorganizoval ty velké demonstrace v České republice, které byly asi
největší od revoluce, začala o mně média psát špatné věci.
Samozřejmě mě pomlouvají a očerňují, ale tady v České republice si ministerstvo vnitra dokonce zřídilo vlastní odbor, který má
na starosti práci s veřejností, aby manipuloval veřejným míněním.
A právě v tomto oddělení "KRIT", jak se jmenuje Krizová informační skupina Ministerstva vnitra ČR, mají o mně speciální sekci.
A tady se psychologové pracující pro ministerstvo vnitra rozhodli, že je nutné mě veřejně odsoudit a zostudit.
Tak to média dělala v prvním roce.
Poté jsem samozřejmě čelil desítkám trestních řízení ze strany státu za finanční kriminalitu a potlačování svobody slova.
Když jsem vystoupil proti vládním opatřením potlačujícím svobodu slova, nakonec jsem u
Ústavního soudu vyhrál a byl jsem osvobozen.
Byl jsem však zatčen a připravovala se moje vzetí do vazby.
A teď mě čeká další soudní proces, ve kterém se mě pravděpodobně pokusí odsoudit za finanční trestnou
činnost, což jsou samozřejmě jen spekulace a výmysly.
Od té doby, co jsem založil politické hnutí, o mně média mlčí, když mohou.
Pokud to nedokážou, jako když jsem vyhrál u Ústavního soudu, tak o tom samozřejmě museli informovat, protože to komentovaly
všechny televizní stanice a policie, protože to byl opravdu velký rozsudek, největší za poslední desetiletí v
oblasti svobody projevu. Takže média o mně musela informovat.
Ale jinak se mě snaží umlčet.
Předevčírem jsem byl v České televizi v rámci volební kampaně a naše politické hnutí dostalo sedm minut na celou kampaň.
Během těchto sedmi minut mě moderátorka překřikovala, takže jsem se nedostal ke slovu, a kladla mi otázky, které v podstatě neměly
s volebním programem nic společného, aby mě co nejvíce umlčela.
Tak takhle vlastně masmédia ovlivňují volební chování lidí v České republice, že?
Ano.
Naším dnešním tématem je takzvaná řízená opozice.
Ve sdělovacích prostředcích o tom slyšíme pouze v souvislosti se zeměmi, jako je Čína nebo Rusko.
Jaká je ale situace v západní Evropě, v zemích, které se postavily za demokracii?
Jak hodnotíte tuto otázku, pane Vrabele?
No, jedna věc je samozřejmě to, co se ukazuje na veřejnosti.
To znamená, že řízená falešná opozice vystupuje v médiích jako skutečná opozice a v
televizi se odehrává boj mezi koalicí a opozicí.
Ve skutečnosti však v České republice existuje tzv. vlastenecká opozice, kterou tvoří dvě skupiny.
Čtyři strany na pravici a pět stran na levici.
A tyto dvě koalice se prezentují jako skutečná opozice.
Můj problém spočívá v tom, že když jsem byl aktivní v boji proti korupci, když jsem vám řekl, že jsem byl aktivní v boji proti
korupci, odhalil jsem finanční podvody, napojení na evropské dotace a zpronevěru veřejných prostředků a sponzory politických
stran, tyto mecenáše, kteří působí v naší zemi, nebo oligarchy, kteří působí v naší
zemi a sponzorují politické strany a politiky.
Některé z nich jsem odhalil a některé z těchto transakcí zastavil.
Takže od roku 2005 jsou mými skutečnými protivníky oligarchové, kteří jsou v pozadí a zakládají politické
strany, sponzorují je, aby jim pak politici těchto stran mohli přidělovat veřejné zakázky.
Představitelé politických stran, které se prohlašují za opozici, jsou takříkajíc o krok níže.
Já bojuji proti lidem, kteří je skutečně sponzorují.
Takže když jsem zorganizoval ty velké demonstrace na Václavském náměstí a pozval tam celou opozici, očekával jsem, že se sjednotí
a prosadí suverenitu České republiky, ale netušil jsem, že za nimi stojí právě ti oligarchové, proti
kterým jsem bojoval a kteří sponzorovali vládnoucí stranu.
Ale najednou jsem si uvědomil, že vládní strana, kterou dnes u nás reprezentuje ODS, vlastně dala
vzniknout novým vlasteneckým stranám spolu s politiky ODS.
Jedná se tedy o jakousi ODS-B, kterou tvoří poslanci strany, která nyní tvoří vládu.
A samozřejmě sponzoři, kteří sponzorovali ODS a kterým ODS na oplátku zadávala veřejné zakázky, přičemž peníze
mizely z veřejných rozpočtů, což jsem odhalil, jsou ti samí sponzoři, kteří dnes sponzorují vlasteneckou opozici.
A tito sponzoři mě samozřejmě považují za hrozbu, protože jsem jim zničil několik obchodů.
Bohužel se o tom veřejnost nedozví, protože se to nedostane do médií.
Samozřejmě. Abych to shrnul: Ti, kteří jsou opravdu mocní, prostě zůstávají u moci.
Jak to podle vás funguje v České republice?
Přesně to jsem právě popsal.
V České republice máme dvě koalice, které se také dopustily podvodu, protože když před devíti měsíci zahájily volební
kampaň, tvrdily, že budou celkem čtyři politické strany, ale budou se prezentovat jako jedna, čímž snížily volební práh.
Teď se tím zabývá Ústavní soud a v České republice hrozí, že většina hlasů vlastenců, vlasteneckých voličů bude prohlášena za
neplatnou, že tyto mandáty zaniknou, protože tyto dvě koalice, jak levicová, tak pravicová, obě koalice se dopustily podvodu.
Jak jsem již uvedl, tuto otázku nyní objasňují soudy. A to je přesně ta situace.
A bohužel občané dnes zažívají stejný nebo podobný podvod jako v roce 1989, kdy v podstatě doufají ve změnu, která nepřijde,
protože lidé, kteří jsou nyní symbolicky tvářemi této údajně nové opozice, této změny, jsou ve skutečnosti staří politici, kteří
pocházejí ze stejných mocenských struktur jako vládnoucí strana.
Ano, to víme. V Německu mnoho lidí ztratilo kvůli nesplněným předvolebním slibům veškerou důvěru v politiku.
V některých případech se po volbách dokonce uskutečnil opak toho, co bylo slibováno před volbami.
Známe to. Příkladem je současný německý kancléř Merz, který před volbami slíbil, že na dluhovou brzdu nesáhne.
Krátce po volbách však sestavil historický dluhový balíček v celkové výši několika miliard.
Na toto téma jste vytvořili koncept.
Mohl byste nás prosím krátce představit?
Samozřejmě jsem v České republice informoval o případu dluhové brzdy v Německu a také jsem vedl rozhovor s
poslancem Petrem Bystroněm právě na toto téma týkající se voleb.
To je ovšem problém i v České republice.
Bohužel vlastenecká scéna, jak si tito vlastenci říkají, která před dvěma lety slibovala, že bude prosazovat vystoupení
České republiky z EU a NATO a její suverenitu, pomalu přešla k volání po referendu o vystoupení z Evropské unie.
A když zjistili, že to není právně možné, zcela ustoupili od prosazování vystoupení ČR z EU, takže v podstatě
ještě před volbami opustili své vlastenecké programy.
S Friedrichem Merzem to bylo trochu jinak. Ten zradil německý lid krátce po volbách, ještě před ustavením nového parlamentu.
A mám pro to koncept. Připravili jsme plán s názvem "Česko na prvním místě", včetně
reforem potřebných ke změně politického systému.
A jednou z těchto nezbytných změn je odvolatelnost politiků.
Je třeba přijmout zákon, který by stanovil, kolik podpisů je potřeba pro každého politika v závislosti na tom,
zda se jedná o místního, regionálního či celostátního politika, nebo zda je poslancem či ministrem.
A musí existovat zákon, který říká, že pokud politik poruší to, co se chystá realizovat, pokud poruší program,
pro který byl vlastně zvolen, musí mít možnost být odvolán.
Řeknu to jednoduše. Když politik kandiduje ve volbách, má volební program.
A voliči dávají politikovi svůj hlas, což je jako potvrzení pracovní smlouvy.
V této pracovní smlouvě, v tomto volebním programu je napsáno, co bude politik dělat.
A pokud tento politik po volbách udělá něco jiného, je to, jako by porušil pracovní smlouvu a měl by být propuštěn z práce.
Jinými slovy, kdyby si lidé uvědomili, že Friedrich Merz slíbil dodržování dluhové brzdy, a krátce po svém zvolení svolal
parlament, který už v podstatě nebyl usnášeníschopný, a dluhovou brzdu porušil, pak by občané
Německa podepsali petici podle tohoto zákona.
A pokud by nasbírali dostatečný počet podpisů, obrátili by se na soud a předložili důkazy.
Volební program a skutečné chování politika a soudu spolu s porotou občanů - podotýkám, že je nutná i reforma
soudnictví, abychom měli poroty občanů - tato porota občanů pak posuzuje, co politik slíbil a co pak skutečně dělá.
A pokud zjistí, že politik něco jiného slíbil a něco jiného dělá, soud rozhodne, že ztrácí mandát.
Děkuji mnohokrát. To je dobrý přístup. Jak jsme právě slyšeli, nesplněné předvolební sliby
jsou součástí každodenního života lidí v Evropě.
Je možné, že nesplněné volební sliby jsou záměrnou strategií, jak lidi frustrovat a odradit, a tím zlomit jejich odpor?
To si nemyslím. Myslím, že nesplněné sliby slouží k tomu, aby voliče nalákaly k volbě těchto podvodníků.
Bohužel občané a voliči rychle zapomínají, takže například v současné době je u nás favoritem voleb bývalý premiér Andrej
Babiš, který vládl za koruny, nechal mlátit lidi na ulicích, násilím jim vnucoval mRNA vakcíny a
dnes ho lidé opět volí, protože jim něco slibuje.
Takže podle mého názoru je to podívaná, ve které občané bohužel vždy uvěří tomu, koho média
prezentují jako toho, kdo má šanci vyhrát volby.
A média skutečně rozhodují o tom, kdo tuto hru hraje.
Nejde o to, aby všichni kandidáti měli stejné podmínky.
Ne, média vybírají, kdo bude hrát, staví hráče proti sobě a vy si pak můžete vybrat jen
mezi jednou špatnou a druhou špatnou možností.
A občané zapomínají, že si nemusí vybírat menší zlo, ale že potřebují program, který zemi pomůže.
Ano. To tedy znamená, že program vaší strany směřuje k jasné změně kurzu.
Jaký je v tom rozdíl? Jak lidé poznají, že nejste řízená opozice?
A jaká opatření jste přijali proti infiltraci vaší strany?
S opatřeními proti infiltraci je to samozřejmě těžké, protože tajní agenti a policie chodí neustále, tomu se nedá vyhnout.
Takže máme přehled o tom, kdo je policista a kdo zpravodajská služba, a snažíme se před nimi
neprozrazovat důvěrné informace, ale ne vždy je to možné.
Co se týče programu, tak jsme samozřejmě úplně jinde, protože tady je něco, režim, a to globalistický režim, ta pyramida moci,
která vede od FEDu ve Spojených státech přes EU, přes neziskové organizace a globalistický kapitál, a proti
tomu je osvobození České republiky, tedy suverenita.
Základem je vystoupení z EU, vystoupení z NATO, vystoupení z WHO.
Jinými slovy, každý, kdo má trochu zdravého rozumu, chápe, že řízená opozice předstírá, že je
na straně českého lidu, na straně české vlasti.
Ale nakonec vždy říká, že je třeba najít evropské řešení, že musíme zůstat v Evropské unii, že Evropská unie musí
být reformována, že nemůžeme z EU vystoupit, protože pak bychom už neměli žádný vliv na to, co se stane.
Že nemůžeme vystoupit z EU, protože by naše firmy zkrachovaly a podobné nesmysly.
Takže řízená opozice vždy voliče naláká nějakým slibem a pak ho postupně obrátí.
Jedním z příkladů bylo, když jsem organizoval demonstrace na Václavském náměstí a pak mě nahradil jiný kolega, který
byl předurčen k tomu, aby přepsal mou politickou kariéru.
Převzal demonstrace na Václavském náměstí a první, co udělal, když vítal lidi, bylo, že vykřikoval, že tady nikdo není proti
Rusku, je proti Putinovi, a v podstatě začal celou vlasteneckou scénu obracet proti Východu,
proti Rusku, aby se podílela na tom, co režim dělá.
Dokonce odsoudil protestující, protože měli nálepku s písmenem "Z", a tito lidé jsou dnes odsouzeni, takže ... A
bohužel lidé to nejsou schopni prohlédnout, protože jsou fanatičtí a nerozumí těmto věcem do hloubky.
Falešnou opozici však vždy poznáte podle toho, že něco jiného říká a něco jiného dělá.
Na začátku říkají něco jiného než později.
A teď kandiduji například s doktorem Miroslavem Sládkem, který byl předsedou republikánů a který to,
co říkám já, říkal před 35 lety a říká to i dnes.
Říká to pořád, napsal to ve všech svých knihách.
Pokud je někdo skutečnou opozicí, pak to má v srdci a dělá to, protože věří ve svou zemi, protože věří v budoucnost.
Pokud je někdo řízenou opozicí, vždy se nakonec spojí s globalistickým kapitálem.
Děkuji za zajímavé vysvětlení a přeji hodně štěstí ve volbách. Na shledanou.
Děkuji mnohokrát. Děkuji za příležitost. Zdravím vás v Německu a samozřejmě ve všech zemích, kde je tento rozhovor překládán, a ze
srdce vám přeji, abychom se osvobodili od dnešního globalistického korporátního fašismu a našli
svobodu v našich zemích. Děkuji vám mnohokrát.
Ano, také děkuji. Na shledanou.
Na shledanou.