Добро поподне, господине Врабел. Веома ми је драго што сте пристали на овај интервју за Kla.TV.
Ако могу укратко да вас представим нашим гледаоцима:
Ви сте кандидат странке "Чешка Република прва (ČR1)" на предстојећим парламентарним изборима у Чешкој Републици.
Веома ми је драго што сте одвојили време за овај интервју.
Можда бисте могли укратко да се представите нашим гледаоцима из Немачке и других земаља који вас још не познају.
Пре свега, хвала вам пуно на позиву.
Ја сам потпуно нормална особа која је рођена на југу Чешке Републике.
Био сам активиста у борби против корупције од 2003. године, све док нисам завршио школу.
Некада између 2003. и 2025. године посветио сам се борби против корупције.
Око 2012. године сам се такође укључио у борбу против миграције.
И од 2022. године, односно током пандемије коронавируса, наравно да се такође борим за слободу и права грађана и предузећа.
Од 2022. године организујем велике демонстрације у Прагу за слободу говора и мир,
које сте вероватно видели и у вашим медијима.
Да, пратили смо то. Хвала вам. На Kla.TV сматрамо да је наша дужност да извештавамо о ономе што масовни медији прикривају.
Зато смо вас позвали на овај интервју.
Кандидујете се на парламентарним изборима 2025. године. Дуго сте политички активни.
Они су организовали велике демонстрације у Прагу за мир и слободу изражавања.
Како су јавни медији реаговали на вас откако сте објавили своју кандидатуру?
Пре свега, желео бих да кажем да су медији почели да пишу лоше ствари о мени након што сам организовао ове
велике демонстрације у Чешкој Републици, које су вероватно биле највеће од револуције.
Наравно да ме клеветају и клевећу, али овде у Чешкој Републици Министарство унутрашњих послова је чак формирало сопствени одсек
задужен за рад са јавношћу како би манипулисало јавним мнењем.
И управо у овом одељењу, познатом као "КРИТ" , воде посебан досије о мени.
И управо тамо су психолози који раде за Министарство унутрашњих послова одлучили да ме јавно осуде и посраме.
Значи, то је оно што су медији радили у првој години.
Након тога сам, природно, био изложен десетинама кривичних поступака које је држава покренула због
финансијских кривичних дела и гушења слободе говора.
Када сам се успротивио мерама владе усмереним на сузбијање слободе говора, на крају сам
добио пред Уставним судом и био ослобођен.
Али су ме ухапсили и предузели припреме да ме ставе у притвор.
А сада се суочавам са још једним судским поступком, у којем ће ме они вероватно покушати осудити за финансијске
злочине који су, наравно, искључиво спекулативни и измишљени.
Откако сам основао политички покрет, медији ћуте о мени кад год могу.
Ако нису могли, као што је био случај када сам добио свој спор пред Уставним судом, они су, наравно, морали да известе о томе,
јер су све телевизијске станице и полиција коментарисали ту одлуку, пошто је била заиста велика пресуда, највећа
у последњих неколико деценија у области слободе изражавања. Дакле, медији су морали да известе о мени.
Али иначе покушавају да ме ућуткају.
Током изборне кампање, прекјуче сам наступао на чешкој телевизији, а нашем политичком покрету је за
целу кампању додељено седам минута ефирног времена.
Током тих седам минута водитељ је говорио о мени тако да нисам могао да убацим ни реч и постављао ми питања
која у основи нису имала никакве везе са изборним програмом, како би ме што више ућутао.
Дакле, то је у основи начин на који масовни медији утичу на понашање људи при гласању у Чешкој Републици, зар не?
Да.
Наша тема данас је такозвана контролисана опозиција.
У масовним медијима о томе чујемо само у вези са земљама као што су Кина или Русија.
Али каква је ситуација у Западној Европи, у земљама које су се определиле за демократске вредности?
Каква је ваша процена овог питања, господине Врабел?
Па, наравно, оно што се показује у јавности је једна ствар.
То значи да контролисана псевдо-опозиција у медијима наступа као права опозиција, а борба
између коалиције и опозиције одвија се на телевизији.
У стварности, међутим, у Чешкој Републици постоји такозвана патриотска опозиција, која се састоји од две групе.
Четири странке на десници и пет странка на левици.
И ове две коалиције представљају се као истинска опозиција.
Мој проблем је у томе што сам, када сам био укључен у борбу против корупције, када сам вам рекао да сам активно укључен у
борбу против корупције, разоткривајући финансијске преваре, везе са европским субвенцијама и присвајање јавних средстава, као и
спонзоре политичких странака, те покровитеље који послују у нашој земљи, односно олигархе који послују у нашој
земљи, који финансирају политичке странке и политичаре.
Открио сам неке од њих и зауставио неке од тих трансакција.
Дакле, од 2005. године моји прави противници су били олигарси који стоје у позадини и оснивају политичке
партије, финансирајући их како би им политичари у тим партијама потом додељивали јавне уговоре.
Лидери политичких странака које се представљају као опозиција су, такорећи, корак ниже.
Моја борба је против људи који их заправо спонзоришу.
Дакле, када сам организовао те велике демонстрације на Венцесласовом тргу и позвао целу опозицију да присуствује,
Очекивао сам да се уједине и потврде суверенитет Чешке Републике, али нисам имао појма да иза њих стоје управо они олигарси против
којих сам се борио, а који су финансирали владајућу странку.
Али ми је изненада пало на памет да је владајућа партија, коју данас представља ОДС, заправо из ње и настала, заједно са
политичарима ОДС-а, како би формирала нове патриотске партије.
То је стога врста ODS-B, која се тренутно формира од стране чланова странке која је сада на власти.
И, наравно, спонзори који су финансирали ОДС и којима је ОДС доделио јавне уговоре, што је, као што сам
открио, довело до нестанка новца из државне касе, ти спонзори сада финансирају патриотску опозицију.
И, наравно, ти спонзори ме виде као претњу јер сам им покварио неколико послова.
Нажалост, јавност о овоме, наравно, не зна ништа, јер то не доспева у медије.
Наравно. Да резимирамо: они који су заиста моћни једноставно остају на власти.
Како мислите да ово функционише у Чешкој Републици?
Баш оно што сам управо описао.
У Чешкој Републици имамо две коалиције које су такође починиле превару, јер када су пре девет месеци започеле своју изборну
кампању, рекле су да ће укупно бити четири политичке странке, али да ће се представити као
један ентитет, чиме су спустиле изборни праг.
Сада се Уставни суд тиме бави, и у Чешкој Републици постоји претња да ће већина гласова које су дали патриоте, односно
патриотски бирачи, бити проглашена неважећом, да ће ти мандати истећи зато што су и левичарска и
десничарска коалиција починиле изборну превару.
Као што сам рекао, ово сада разјашњавају судови. И управо је то ситуација.
И, нажалост, грађани данас доживљавају исту или сличну превару као 1989. године, када у суштини очекују промену која се неће
догодити, јер су људи који су симболична лица ове наводно нове опозиције, те промене, у стварности стари политичари
који потичу из истих структура власти као и владајућа партија.
Да, упознати смо с тим. У Немачкој су многи људи изгубили сваки поверење у политику због неиспуњених предизборних обећања.
У неким случајевима, супротно од онога што је обећано пре избора, заправо се догодило након избора.
Знамо то. Један пример тога је актуелни немачки канцелар Мерц, који је пре избора обећао да неће дирати кочницу дуга.
Међутим, убрзо након избора, он је саставио историјски пакет дугова вредан милијарде.
Ви сте развили концепт о овој теми.
Можете ли нам то, молим вас, укратко представити?
Наравно, извештавао сам о кочници дуга у Немачкој у Чешкој Републици и такође сам обавио интервју са
Петром Бистроном, послаником, на ову тему уочи избора.
Ово је, наравно, такође проблем у Чешкој Републици.
Нажалост, патриотска сцена, како себе називају ти патриоте, који су пре две године обећали да ће прогурати повлачење Чешке
Републике из ЕУ и НАТО-а и да ће потврдити њен суверенитет, полако су прешли на позивање
на референдум о повлачењу из Европске уније.
А када су схватили да то није било законски могуће, потпуно су се повукли из спровођења изласка Чешке Републике
из ЕУ, што је у суштини значило да су напустили своје патриотске програме чак и пре избора.
Са Фридрихом Мерцом било је помало другачије. Он је издао немачки народ убрзо након избора,
чак и пре него што је формиран нови парламент.
Имам концепт за ово. Припремили смо план под називом "Чешка Република прва", који обухвата
реформе неопходне за промену политичког система.
А једна од ових неопходних промена је могућност повлачења политичара.
Морамо донети закон којим се прописује колико потписа је потребно за сваког политичара, у зависности од тога да ли је
он локални, регионални или национални политичар, односно да ли је посланик у парламенту или министар.
Мора постојати закон којим се прописује да ако политичар прекрши оно што покушава да спроведе, односно
програм за који је заправо изабран, може бити смењен.
Једноставно ћу рећи. Када се политичар кандидује на изборима, он има изборни манифест.
А бирачи дају политичарима своје гласове, што је као потписивање уговора о раду.
Овај уговор о раду, овај изборни манифест, наводи шта ће политичар урадити.
А ако овај политичар након избора учини нешто друго, то је као да крши свој радни уговор и треба да буде отпуштен са посла.
Ово значи да, ако људи сазнају да је Фридрих Мерц обећао да ће се придржавати кочнице дуга, али је убрзо након свог избора сазвао
парламент који у суштини више није имао кворум и прекршио кочницу дуга, онда би, према
овом закону, грађани Немачке потписали петицију.
И када би прикупили довољно потписа, отишли би на суд и тамо изнели доказе.
Изборни манифест и стварно понашање политичара, а суд заједно са поротом грађана – истакао бих да је потребна и судска реформа
како бисмо могли да имамо пороте грађана – та порота грађана потом оцењује шта је политичар обећао и шта он заправо ради.
А ако утврди да је политичар обећао једно, а ради друго, суд одлучује да он губи свој мандат.
Хвала вам пуно. То је добар став. Као што смо управо чули, неиспуњена изборна обећања
су део свакодневног живота људи у Европи.
Да ли је могуће да су неиспуњена изборна обећања намерна стратегија да се људи
фрустрирају и обесхрабре и тиме сломи њихов отпор?
Не мислим тако. Мислим да служе да привуку бираче да изаберу те преваранте.
Нажалост, грађани и бирачи брзо заборављају, због чега је, на пример, бивши премијер Андреј Бабиш, који је владао током
пандемије коронавируса, тукао људе на улицама, приморавао их на МРНК вакцине уз помоћ насиља, а сада се поново бира јер им
даје обећања и тренутно је фаворит на изборима у нашој земљи.
По мом мишљењу, ово је спектакл у којем грађани, нажалост, увек верују особи коју медији представљају
као кандидата који има шансу да победи на изборима.
А медији заправо одлучују ко игра ову игру.
Овде није питање да ли сви кандидати имају исте услове.
Не, медији бирају ко игра, сукобљавају играче једне против других, а онда можете да бирате
само између једне лоше опције и друге лоше опције.
А грађани заборављају да није потребно бирати мање зло, већ да је потребан програм који ће помоћи земљи.
Да. То значи да је програм ваше партије усмерен на јасну промену курса.
Која је разлика? Како људи могу да препознају да нисте контролисана опозиција?
И које сте мере предузели да спречите инфилтрацију у вашу партију?
Наравно, ово је тешко због мера против инфилтрације, јер тајни агенти и полицијски службеници
непрестано долазе и одлазе; то се не може избећи.
Дакле, имамо представу ко је из полиције, а ко из тајне службе, и трудимо се да им не откријемо
никакве поверљиве информације, али то није увек могуће.
Што се тиче програма, ми смо, наравно, потпуно различити, јер овде постоји нешто, режим, наиме глобалистички режим, ова
пирамида моћи која се протеже од ФЕД-а у Сједињеним Државама преко ЕУ, кроз невладине организације и глобалистички капитал, а с
друге стране је ослобођење Чешке Републике, односно суверенитет.
Основа за ово је повлачење из ЕУ, повлачење из НАТО-а, повлачење из СЗО.
То значи да свако ко има мало здравог разума разуме да контролисана опозиција глуми да је на
страни чешког народа, на страни чешке отаџбине.
Али на крају он увек каже да мора да се нађе европско решење, да морамо остати у Европској унији, да Европска унија
мора бити реформисана, да не можемо напустити ЕУ јер онда не бисмо више имали никаквог утицаја на догађаје.
Да не можемо да напустимо ЕУ јер би наше компаније банкротирале и друге такве глупости.
Контролисана опозиција увек примамује бираче неком врстом обећања, а затим га постепено поништава.
Један пример тога био је када сам организовао демонстрације на Венцесласовом тргу, а затим ме је заменио други колега
који је био предодређен да засени моју политичку каријеру.
Он је преузео демонстрације на Венцесласовом тргу, и прва ствар коју је урадио када је поздравио народ била је да викне да овде
нико није против Русије ни против Путина, и у суштини је почео да окреће целу патриотску сцену ка Истоку,
ка Русији, како би учествовао у ономе што режим ради.
Он је чак пријавио демонстранте зато што су имали налепницу са словом "Z", и те особе су сада осуђене, тако
да... и, нажалост, људи не могу да прозреју ово јер су фанатични и не разумеју ове ствари у дубини.
Али лажну опозицију увек можете препознати по томе што кажу једно, а затим ураде друго.
На почетку кажу нешто другачије од онога што раде касније.
А сада, на пример, трчим поред др Мирослава Сладека, који је био председник Републиканаца и који је пре 35
година говорио оно што ја сада говорим, а и данас то говори.
Он то стално говори, написао је то у свим својим књигама.
Дакле, ако је неко истинска опозициона фигура, он то носи у срцу и ради то зато што верује у своју земљу, јер верује у будућност.
Ако је неко део контролисане опозиције, увек ће на крају склопити савез са глобалистичким капиталом.
Хвала вам пуно на вашим занимљивим објашњењима и срећно на изборима. Збогом.
Хвала вам пуно. Хвала вам на прилици. Поздрављам вас у Немачкој и, наравно, у свим земљама у којима се овај интервју преводи, и
желим вам све најбоље из дубине свог срца, како бисмо се ослободили данашњег глобалистичког корпоративног
фашизма и пронашли слободу у нашим земљама. Хвала вам пуно.
Да, хвала и вама. Збогом.
Збогом.