Hej, herr Vrabel. Jag är mycket glad över att du har gått med på att göra den här intervjun för Kla.TV.
Om jag kort får presentera dig för våra tittare:
Du kandiderar för partiet "Tjeckien först (ČR1)" i det kommande parlamentsvalet i Tjeckien.
Jag är mycket glad över att du har tagit dig tid för den här intervjun.
Kanske kan du också kort presentera dig för våra tittare från Tyskland och andra länder som du ännu inte känner till.
Först och främst vill jag tacka så mycket för inbjudan.
Jag är en helt vanlig person som är född i södra Tjeckien.
Jag har varit en aktivist i kampen mot korruption sedan 2003, fram till dess att jag slutade skolan.
Jag ägnade mig åt kampen mot korruption någon gång mellan 2003 och 2025.
Jag har också varit engagerad i kampen mot migration sedan omkring 2012.
Och sedan 2022, dvs. under coronapandemin, har jag naturligtvis också kämpat för frihet
och rättigheter för medborgare och företag.
Jag har organiserat stora demonstrationer för yttrandefrihet och fred i Prag sedan 2022,
som du förmodligen också har sett i dina medier.
Ja, vi har följt det. Tack så mycket för det. Vi på Kla.TV ser det som vår uppgift att rapportera om det som massmedierna döljer.
Det är därför vi har bjudit in dig till den här intervjun.
Du kandiderar i parlamentsvalet 2025 och har varit politiskt aktiv under lång tid.
De organiserade stora demonstrationer i Prag för fred och yttrandefrihet.
Hur har massmedia reagerat på dig sedan du ställde upp i valet?
Först och främst vill jag säga att efter att jag organiserade dessa stora demonstrationer i Tjeckien, som
förmodligen var de största sedan revolutionen, började medierna skriva dåliga saker om mig.
Naturligtvis förtalar de mig, men här i Tjeckien har inrikesministeriet till och med inrättat en egen
avdelning med ansvar för att arbeta med allmänheten i syfte att manipulera den allmänna opinionen.
Och just i den här avdelningen "KRIT", som den kallas, har de ett särskilt avsnitt om mig.
Och det var då psykologer som arbetade för inrikesministeriet beslutade att det var
nödvändigt att offentligt fördöma och skämma ut mig.
Så det var vad media gjorde under det första året.
Efter det har jag naturligtvis ställts inför dussintals straffrättsliga förfaranden från staten för
ekonomisk brottslighet och undertryckande av yttrandefriheten.
När jag uttalade mig mot regeringens åtgärder för att undertrycka yttrandefriheten vann jag
till slut i författningsdomstolen och blev frikänd.
Men jag blev arresterad och förberedelser gjordes för att ta mig i förvar.
Och nu står jag inför ytterligare en rättsprocess där de förmodligen kommer att försöka fälla mig
för ekonomisk brottslighet, vilket naturligtvis bara är spekulationer och fiktion.
Sedan jag startade den politiska rörelsen har medierna hållit tyst om mig när de har kunnat.
Om de inte kan det, som när jag vann i författningsdomstolen, var de naturligtvis tvungna att rapportera om det eftersom alla
TV-stationer och polisen kommenterade det, eftersom det var en mycket viktig dom, den största på decennier när det gäller
yttrandefrihet. Så medierna var tvungna att rapportera om mig.
Men annars försöker de hålla mig tyst.
Jag var på tjeckisk TV i förrgår under valkampanjen och vår politiska rörelse fick sju minuter under hela kampanjen.
Under dessa sju minuter pratade programledaren över mig så att jag inte fick en chans att tala och ställde frågor
till mig som i princip inte hade något med valprogrammet att göra för att få mig så tyst som möjligt.
Så det är faktiskt på det här sättet som massmedia påverkar röstbeteendet hos människor i Tjeckien, eller hur?
Ja.
Vårt ämne i dag är den så kallade kontrollerade oppositionen.
I massmedia hör vi bara talas om detta i samband med länder som Kina eller Ryssland.
Men hur ser situationen ut här i Västeuropa, i de länder som har tagit ställning för demokrati?
Vad är er bedömning av denna fråga, herr Vrabel?
Ja, det är naturligtvis en sak vad som visas offentligt.
Detta innebär att en kontrollerad falsk opposition framstår i media som en verklig opposition och att en
strid mellan koalition och opposition utkämpas på TV.
I själva verket finns det dock en så kallad patriotisk opposition i Tjeckien, som består av två grupper.
Fyra partier på höger sida och fem partier på vänster sida.
Och dessa två koalitioner presenterar sig själva som en verklig opposition.
Mitt problem är att när jag var aktiv i kampen mot korruption, när jag berättade för er att jag var aktiv i kampen mot
korruption, avslöjade jag finansiella bedrägerier, kopplingar till europeiska subventioner och förskingring av offentliga medel
och sponsorer av politiska partier, dessa mecenater som arbetar i vårt land eller oligarker som arbetar i vårt
land och som sponsrar politiska partier och politiker.
Jag har avslöjat några av dem och stoppat några av dessa transaktioner.
Så sedan 2005 har mina verkliga motståndare varit de oligarker som finns i bakgrunden och som grundar politiska
partier, sponsrar dem så att politikerna i dessa partier sedan kan tilldela dem offentliga kontrakt.
Ledarna för de politiska partier som gör anspråk på att vara opposition är så att säga ett steg under.
Min kamp är mot de människor som faktiskt sponsrar dem.
Så när jag organiserade dessa stora demonstrationer på Vaclavplatsen och bjöd in hela oppositionen dit, förväntade jag
mig att de skulle enas och hävda Tjeckiens suveränitet, men jag hade ingen aning om att bakom dem fanns just de oligarker
som jag kämpade mot och som sponsrade regeringspartiet.
Men plötsligt insåg jag att regeringspartiet, som representeras av ODS i vårt land i dag, faktiskt gav upphov till de
nya patriotiska partierna tillsammans med ODS-politikerna.
Det är alltså ett slags ODS-B, som bildas av ledamöterna i det parti som nu bildar regering.
Och naturligtvis är de sponsorer som sponsrade ODS och till vilka ODS i gengäld tilldelade offentliga kontrakt, med pengar som
försvann från offentliga budgetar, vilket jag har avslöjat, samma sponsorer som sponsrar den patriotiska oppositionen idag.
Och naturligtvis ser dessa sponsorer mig som ett hot eftersom jag har förstört flera affärer för dem.
Tyvärr vet naturligtvis inte allmänheten om det eftersom det inte kommer ut i media.
Naturligtvis. För att sammanfatta: De som är riktigt mäktiga håller sig bara kvar vid makten.
Hur tycker du att det fungerar i Tjeckien?
Exakt vad jag just beskrev.
Vi har två koalitioner i Tjeckien som också har begått ett bedrägeri, för när de inledde sin valkampanj för nio månader
sedan sa de att det skulle finnas fyra politiska partier totalt, men de skulle presentera sig som
ett, och därmed sänka tröskeln för att bli vald.
Nu behandlar författningsdomstolen detta och det finns ett hot i Tjeckien om att majoriteten av rösterna från patrioter, från
patriotiska väljare, kommer att förklaras ogiltiga, att dessa mandat kommer att löpa ut, eftersom dessa två
koalitioner, både vänster- och högerkoalitionen, båda koalitionerna har begått bedrägeri.
Som jag sa, detta klargörs nu av domstolarna. Och det är precis så situationen ser ut.
Och tyvärr upplever medborgarna i dag samma eller ett liknande bedrägeri som 1989, när de i princip hoppas på en förändring som
inte kommer att komma, eftersom de människor som nu symboliskt är ansiktena på denna förment nya opposition, denna
förändring, i själva verket är gamla politiker som kommer från samma maktstrukturer som det styrande partiet.
Ja, det vet vi. I Tyskland har många människor förlorat allt förtroende för politiken på grund av ouppfyllda vallöften.
I vissa fall har motsatsen till vad som utlovades före valet till och med förverkligats efter valet.
Vi är bekanta med detta. Ett exempel på detta är den nuvarande tyska förbundskanslern Merz, som före
valet lovade att han inte skulle röra skuldbromsen.
Strax efter valet satte han dock ihop ett historiskt skuldpaket på totalt flera miljarder.
Du har utvecklat ett koncept om detta ämne.
Kan du ge oss en kort introduktion?
Naturligtvis rapporterade jag om fallet med skuldbromsen i Tyskland i Tjeckien och genomförde också en
intervju med Petr Bystron, en parlamentsledamot, om just detta ämne i samband med valet.
Detta är naturligtvis också ett problem i Tjeckien.
Tyvärr har den patriotiska scenen, som dessa patrioter kallar sig, som för två år sedan lovade att verka för Tjeckiens utträde
ur EU och Nato och för landets suveränitet, långsamt gått över till att kräva en
folkomröstning om utträde ur Europeiska unionen.
Och när de insåg att detta inte var juridiskt möjligt drog de sig helt tillbaka från att driva på för Tjeckiens utträde ur EU, så
de övergav i princip sina patriotiska program redan före valet.
Det var lite annorlunda med Friedrich Merz. Han förrådde det tyska folket kort efter valet, till
och med innan det nya parlamentet hade bildats.
Och jag har ett koncept för detta. Vi har utarbetat en plan som heter "Att sätta Tjeckien först", inklusive de
reformer som krävs för att förändra det politiska systemet.
Och en av dessa nödvändiga förändringar är att politikerna ska kunna återkallas.
Vi måste anta en lag som anger hur många underskrifter som krävs för varje politiker, beroende på om de är
lokala, regionala eller nationella politiker eller om de är parlamentsledamöter eller ministrar.
Och det måste finnas en lag som säger att om en politiker bryter mot det han är på väg att genomföra, om han bryter mot det
program som han faktiskt valdes för, så måste han kunna avskedas.
Jag ska uttrycka det ganska enkelt. När en politiker ställer upp i ett val har han ett valprogram.
Och väljarna ger sina röster till politikerna, vilket är som att bekräfta ett anställningsavtal.
I det här anställningsavtalet, i det här valprogrammet, står det skrivet vad politikern ska göra.
Och om den här politikern gör något annat efter valet är det som om han bröt sitt
anställningsavtal och borde avskedas från sitt jobb.
Med andra ord, om människor insåg att Friedrich Merz hade lovat att följa skuldbromsen, och kort efter sitt val sammankallade
parlamentet, som i princip inte längre var beslutfört, och bröt mot skuldbromsen, skulle Tysklands
medborgare underteckna en framställning enligt denna lag.
Och om de hade samlat in tillräckligt många underskrifter skulle de gå till domstol och lägga fram bevisen där.
Valprogrammet och politikerns faktiska beteende och domstolen tillsammans med en medborgarjury - jag vill påpeka att det också
behövs en rättslig reform så att vi får medborgarjuryer - denna medborgarjury bedömer sedan vad
politikern har lovat och vad han sedan faktiskt gör.
Och om det visar sig att politikern har lovat något annat och gör något annat, beslutar domstolen att han förlorar sitt mandat.
Tack så mycket. Det är en bra inställning. Som vi just har hört är ouppfyllda vallöften
en del av vardagen för människor i Europa.
Är det möjligt att ouppfyllda vallöften är en medveten strategi för att frustrera och avskräcka
människor och på så sätt bryta deras motstånd?
Jag tror inte det. Jag tror att ohållbara löften tjänar till att locka väljare att rösta på dessa bedragare.
Tyvärr glömmer medborgare och väljare snabbt, så att till exempel den tidigare premiärministern Andrej Babiš för närvarande är
favorit inför valet i vårt land, som styrde under coronatiden, lät misshandla människor på gatorna, tvingade på
dem MRNA-vacciner med våld och i dag röstar människor på honom igen för att han ger dem löften.
Så enligt min mening är detta ett skådespel där medborgarna tyvärr alltid tror på den som medierna
presenterar som den som har en chans att vinna valet.
Och medierna bestämmer faktiskt vilka som spelar det här spelet.
Det handlar inte om att alla kandidater ska ha samma förutsättningar.
Nej, media väljer vilka som ska spela, ställer spelarna mot varandra och sedan kan man bara välja mellan
ett dåligt alternativ och ett annat dåligt alternativ.
Och medborgarna glömmer att de inte behöver välja det minst onda av två onda ting, utan
att de behöver ett program som hjälper landet.
Ja. Så det betyder att ditt partis program syftar till en tydlig kursändring.
Vad är skillnaden? Hur kan människor känna igen att du inte är en kontrollerad opposition?
Och vilka åtgärder har ni vidtagit mot infiltrationen av ert parti?
Med åtgärderna mot infiltration är det naturligtvis svårt, eftersom hemliga agenter och
polis ständigt kommer, det kan inte undvikas.
Så vi gör en bedömning av vem som är polis och vem som är underrättelsetjänst och försöker att inte avslöja konfidentiell
information inför dem, men det är inte alltid möjligt.
När det gäller programmet är vi naturligtvis helt olika, för det finns något här, en regim, nämligen den globalistiska regimen,
denna maktpyramid som leder från FED i Förenta staterna via EU, via ideella organisationer och det globalistiska kapitalet,
och mot detta står Tjeckiens befrielse, dvs. suveränitet.
Grunden för detta är utträde ur EU, utträde ur Nato, utträde ur WHO.
Med andra ord förstår alla med lite sunt förnuft att den kontrollerade oppositionen låtsas stå på det
tjeckiska folkets sida, på det tjeckiska fosterlandets sida.
Men i slutändan står det alltid att en europeisk lösning måste hittas, att vi måste stanna kvar i Europeiska unionen, att
Europeiska unionen måste reformeras, att vi inte kan lämna EU eftersom vi då inte längre
skulle ha något inflytande över vad som händer.
Att vi inte kan lämna EU eftersom våra företag skulle gå i konkurs och liknande nonsens.
Så den kontrollerade oppositionen lockar alltid väljarna med någon form av löfte och vänder sedan gradvis på det.
Ett exempel på detta var när jag organiserade demonstrationer på Vaclavplatsen och sedan ersattes av en annan
kollega som var ämnad att skriva över min politiska karriär.
Han tog över demonstrationerna på Vaclavplatsen och det första han gjorde när han hälsade på folket var att ropa att ingen här
var emot Ryssland, var emot Putin, och började i princip vända hela den patriotiska scenen mot öst,
mot Ryssland, för att delta i det som regimen gör.
Han fördömde till och med demonstranter för att de hade ett klistermärke med bokstaven "Z" på, och dessa människor är
dömda idag, så ... och tyvärr kan människor inte se igenom detta eftersom de är fanatiska och inte förstår dessa saker på djupet.
Men man kan alltid känna igen en falsk opposition genom att de säger något annat och sedan gör något annat.
I början säger de något annat än vad de gör senare.
Och nu tävlar jag till exempel med Dr Miroslav Sládek, som var ordförande för Republikanerna och som sa
det jag säger för 35 år sedan och säger det i dag.
Han säger det hela tiden, han har skrivit det i alla sina böcker.
Så om någon är en riktig oppositionell, då har de det i sitt hjärta och gör det för att de
tror på sitt land, för att de tror på framtiden.
Om någon är en kontrollerad opposition slutar det alltid med att de lierar sig med det globalistiska kapitalet.
Tack för dina intressanta förklaringar och lycka till med valet. Adjö och adjö.
Tack så mycket. Tack så mycket för möjligheten. Jag hälsar er i Tyskland och naturligtvis i alla länder där denna intervju
översätts, och jag önskar er från djupet av mitt hjärta allt gott så att vi kan befria oss från dagens globalistiska företagsfascism
och finna frihet i våra länder. Jag tackar er så mycket.
Ja, tack detsamma. Och hej då.
[Adjö.