U 2021. godini, Tara Rodas je obavljala višu poziciju u prihvatnom centru za maloljetnike
bez pratnje u Sjedinjenim Američkim Državama.
Odazvala se na poziv Bidenove administracije da pomogne u rješavanju krize s maloljetnim izbjeglicama, koji su u to vrijeme
masovno prelazili južnu granicu Sjedinjenih Američkih Država.
Željela je pomoći da se djeca ponovo ujedine sa svojim porodicama.
Međutim, ona je brzo primijetila da nešto nije u redu s djecom.
Patili su od napada panike, dozivali su roditelje i rekli da su ih krijumčari namamili u Sjedinjene Američke Države.
Rodas je istražio i otkrio ogromnu mrežu trgovine djecom.
Tako je postala zviždačica koja se sada bori da razotkrije ove mreže i natera ih da odgovaraju.
U dirljivom intervjuu s Chrisom Farrellom ona govori o svojim otkrićima.
Otkriva kako su ova djeca predana kriminalcima koji su ih potom prisiljavali na prisilan rad ili prostituciju.
Ona priča o doktorima koji joj kroz suze opisuju kako čak i najmlađa djeca bivaju ožilježena teškim
seksualnim zlostavljanjem i već u osnovnoj školi obolijevaju od spolno prenosivih bolesti.
Ona nastavlja opisivati kako država subvencionira ovu trgovinu djecom s milijardama funti, da se 325.000
te djece sada smatra nestalom i da Ministarstvo zdravlja blokira hitno potrebnu istragu.
Pogledajte isječke iz videa s Tarom Rodas u nastavku.
Intervju je vođen u oktobru 2024. godine, prije posljednjih američkih izbora.
Stoga ćemo na kraju programa razmotriti razvoj događaja u ovom pitanju pod trenutnom američkom administracijom.
Ja sam Chris Farrell, i ovo je On Watch.
Dobrodošli u On Watch, podcast organizacije Judicial Watch, gdje istražujemo ono što se krije iza naslova kako bismo vam
donijeli priče o kojima glavni mediji zaista ne žele da znate.
Pokušavamo rekonstruisati ono što je zaboravljeno i objasniti nepojmljivo.
Danas vam nudimo sva tri ova elementa.
Još jednom pozdravljamo vrlo hrabru ženu, uzbunjivačicu koja je otkrila i razotkrila nevjerovatnu krizu trgovine ljudima,
seksualne trgovine i zlostavljanja djece u našoj zemlji.
Dobrodošla, Tara Rodas. Dobrodošla, Tara!
Chris, hvala ti puno što si me danas ugostio u svojoj emisiji.
Veoma sam zahvalan vama i Judicial Watchu što nastavljate rasvjetljavati ono što znamo da je trgovina djecom koju
sponzorira država i koju finansiraju porezni obveznici.
Upravo tako. I vjerni gledaoci i slušaoci našeg podcasta sigurno će se sjetiti.
I znam da se sjećaš, jer je naš prvi intervju u julu 2023., prije nešto više od godinu
dana, otprilike 14 mjeseci, imao ogromnu publiku.
Imali smo Taru kao gošću da razgovaramo o njenim iskustvima u centru za prijem i obradu nedopraćene djece.
Priča je nevjerovatna. Mislim da smo razgovarali više od sat vremena.
Moji kolege ovdje će povezati staru epizodu s novom, tako da možete pogledati obje ako ih još niste vidjeli.
Ali samo kao polazna tačka, kao zajednička referentna tačka, Tara, reci nam kako si saznala za ovaj
skandalozni, brutalan, državom sponzorisan trgovinski lanac djece, kako si postala svjesna toga.
Upravo tako, Chrise, vaši gledaoci se možda sjećaju da je početkom 2021. administracija
Biden-Harris uputila poziv svim saveznim zaposlenicima.
Rekli su da, ako ste savezni zaposlenik, trebate napustiti svoju lokalnu upravu kako biste pomogli u krizi na južnoj granici.
I to je bila upravo kriza tih neпраćenih djece.
Djeca koja su došla na naše granice bez porodice, bez roditelja.
A onda je cilj bio dovesti ovu djecu zajedno sa sponzorima iz Sjedinjenih Američkih Država.
I mislio sam da se radi o programu ponovnog ujedinjenja porodica.
Mislio sam da ću slikati i slagati slagalice s djecom dok su čekali da se ponovo ujedine sa svojim
roditeljima ovdje u Sjedinjenim Američkim Državama.
Ali to nije bila poenta. Tvoje najbolje namjere nisu imale apsolutno nikakve veze s onim što se zapravo događalo.
U redu. A ono što ja i mnogi drugi savezni dužnosnici koji su bili uključeni u ovu misiju nismo znali...
Niko nije znao da su djeca putem ovog programa otimana i iskorištavana više od deset godina.
To je apsolutno šokantno.
Nisam ništa znao o tome kad sam rekao: "Hej, ovdje sam, pošaljite me. Želim pomoći ovoj djeci."
Moj muž je iz Salvadora. Govorim španski.
I pomislio sam, ovo će biti humanitarna misija mog života. Bit će fantastično.
Tačno.
Samo da bi saznali da djeca nisu znala kuda su ih vodili.
I to je bilo šokantno.
A kad govorimo o djeci, često pomislimo: Oh, to je četrnaestogodišnjak, pa, još uvijek je zapravo
dijete, ali šesnaestogodišnjak ili sedamnaestogodišnjak je naravno mnogo zrelija osoba od desetogodišnjaka.
Ali ne govoriš samo o mladima poput ovih, govoriš o maloj djeci.
Ispravno.
Mislim, doslovno bebe se šalju preko granice u Sjedinjene Američke Države.
Da. Dojenčad i mališani. Nezamislivo je.
Ali Carlos Arellano, zviždač iz MVM-a (američke sigurnosne kompanije), prevezao je tromjesečno dijete.
Dakle, ljudi moraju to razumjeti.
MVM je sigurnosna kompanija koja je dobila zadatak da prevozi ovu djecu – naravno, ne sve njih, ali su u tome imali ulogu.
Imali su ugovor s američkom vladom za prevoz ljudi.
Da. I govorimo o milionima i milionima funti za prevoz ove djece.
To je apsolutno nevjerovatno. A oni imaju samo tri mjeseca.
I, Chrise, tvrdio bih da su neka od djece koja sam vidio svojim očima bila tinejdžeri, uključujući i tinejdžerske dječake.
Ali oni dolaze iz autohtonih zajednica u Gvatemali, govore majanskim dijalektima i ne govore španski.
U redu.
Oni su potpuno bespomoćni.
Neka od ove djece nikada nisu pohađala školu.
Ne mogu čitati. Ne mogu pisati.
A onda su ovdje i moraju obavljati prisilni rad.
The New York Times je izvijestio o tome.
Šokantno je da do danas niko nije učinio ništa da spasi ovu djecu.
Da, mislim, to je zaista zanimljiv dio priče, da ste očito imali svoja lična iskustva u centru za zbrinjavanje ove djece.
Veća priča je čak i objavljena.
Vjerujem da je to bila trodijelna serija u New York Timesu koja je izvještavala o dječjem
radu u pogonima za preradu mesa i drugim mjestima.
Da.
I čovjek bi pomislio da će se negdje na ljevici, oko Bidena i Harris, ovo zabilježiti pod motom: "O, Bože,
čak i naš vlastiti propagandni alat, New York Times, kaže da smo mi uzrokovali krizu."
Ali je nekako to prijavljeno. Mislim, morate im odati priznanje za to što su to prijavili.
Bilo je užasno. Ali činilo se da nema nikakvog učinka ili reakcije, ničega.
Ne, nije poduzeta nikakva mjera. Nisu poduzete nikakve mjere da se spase ova djeca.
I mislim da je to jedna od najstrašnijih stvari.
Kada smo u junu 2021. počeli izvještavati o slučajevima trgovine ljudima, mislili smo da je možda pogođeno 50 djece.
Ali kad smo završili, obradili smo više od 8.300 slučajeva za manje od šest mjeseci u
prihvatnom centru Pomona Fairplex gdje sam radio.
Pomislili smo: 'O, Bože, ovo pogađa hiljade djece,' jer smo vidjeli slučajeve iz vrlo različitih ustanova.
Ali onda, 2023. godine, Hannah Dreier je u New York Timesu otkrila da je nestalo 85.000 djece.
I kad smo to posljednji put razmatrali, to je otprilike bila cifra koju smo koristili za kvantifikaciju krize.
Ali u stvarnosti je mnogo gore od toga. Ima ih četiri puta više.
Smatram da je trenutno korištena brojka pouzdana i dobro dokumentovana, iako je i dalje procjena.
Broj sada iznosi 325.000 nestale djece.
Nestali su. Nitko ne zna kako su niti gdje se nalaze.
Jednostavno su nestali. Oteti su i nestali.
Da. I zastrašujuća stvar je da niko nije učinio ništa da spasi ovu djecu.
I ljudi moraju razumjeti da je to političko pitanje.
Mogli bismo pokrenuti najveću operaciju spašavanja djece ikada pokušanu u ljudskoj historiji ako bi HHS objavio podatke.
Chris, mislim da je ovo nešto o čemu većina ljudi jednostavno nije svjesna.
Ljudi misle: "O, Bože! Djeca su nestala! Šta mogu učiniti?"
I oni vjeruju da ne mogu ništa učiniti ili da se ništa ne može učiniti.
Zapravo, savezna vlada ne samo da posjeduje podatke o djeci, već i podatke o hraniteljima kod kojih su djeca
smještena, kao i detaljne informacije o tim hraniteljima, poput njihove posljednje poznate adrese.
Ali neće poduzeti mjere protiv njih i neće otkriti podatke; čak ni uz sudski nalog Ministarstvo zdravlja neće
proslijediti ove informacije agencijama za provođenje zakona.
A budući da ova vlada zadržava te podatke i skriva ih od agencija za provođenje zakona,
niko ne zna gdje se nalazi više od 320.000 djece.
I to je neprihvatljivo.
Po mom mišljenju, bez zagovaranja određenog ishoda ili stava, ovo je izuzetno važna informacija za podizanje javne svijesti.
Nacionalni izbori se održavaju u narednih nekoliko dana, a ljudi će donositi odluke i
popunjavati glasački listić ili povlačiti polugu.
Morate donijeti informiranu odluku.
I tako je, po mom mišljenju, naša granična službenica Kamala Harris predsjedavala najvećom operacijom
trgovine ljudima i seksualne trgovine u historiji svijeta.
I da budemo precizniji, oboje ovdje govorimo o trgovini djecom.
Imate neposredno znanje i iskustvo u ovoj oblasti.
Promatrao si to.
Znam da danas ovdje govorite kao privatna osoba, ali srećom dolazite iz profesionalnog svijeta glavnih inspektora.
Stoga ću upotrijebiti kolokvijalni ili žargonski izraz.
Ti si malo 'pametniji' od prosječnog čovjeka.
Znate šta vidite kada se suočite s takvim prevarantskim, obmanjujućim i manipulativnim praksama.
Imaš dar da to prepoznaš.
I tako vidite šta se dešava u ovom objektu u Pomoni i kažete: "Hej, čekaj malo. Šta radite tamo?"
Mislim, recite našim gledaocima i slušaocima nešto o tome; o vašoj refleksnoj reakciji:
Šta se, dovraga, ovdje dešava? Šta radiš?
U redu. Pa, bilo je prilično lako vidjeti da su djeca koja su imala napade panike morala biti stavljena pod nadzor
zbog rizika od samoubistva, plakala su za svojim roditeljima i pričala nam priče o tome kako su ih ovdje namamili.
Nije nam dugo trebalo da shvatimo da imamo ozbiljan problem.
To su djeca. Mislim, to je dragocijeni teret.
Moramo osigurati da ova djeca budu smještena u sigurne domove.
To je bio trenutak kada sam shvatio da je ovo kriza s ovom djecom.
Shvatio sam da nešto ne može biti u redu.
Mislim da je važno da ljudi razumiju da HHS nije agencija za provođenje zakona.
Jednostavno nema znanja, vještina, kompetencija ili stručnosti da poduzme akciju protiv mreža za trgovinu ljudima.
U redu.
Nisu. I nažalost, trenutno su odgovorni za objavljivanje jer nisu uspjeli
.... I ovdje su donošene političke odluke.
Nažalost, bila je to velika pogrešna procjena političkih donositelja odluka da smanje kontrole
i sigurnosne provjere za ove navodne sponzore.
I znamo da su neki od ovih sponzora članovi transnacionalnih kriminalnih organizacija.
HHS nema potrebne resurse da poduzme akciju protiv bandi i visokorangiranih kriminalaca.
Nažalost, neuspjela politika otvorenih granica dovela je do toga da visokopozicionirani kriminalci, ubice i članovi
transnacionalnih kriminalnih organizacija prelaze naše granice.
Sada su također sponzori i staratelji za ugroženu djecu.
I to je... to je nezamislivo!
Ali HHS nije agencija za provođenje zakona.
I zato oni jednostavno ne znaju.
Iznijeli ste važnu poentu i želio bih pružiti neke pozadinske informacije o tome.
Neki od naših gledalaca i slušalaca možda trenutno ne razmišljaju o zaštiti granice.
Mislite na ICE .
Mislite na agencije za provođenje zakona koje se bave ilegalnom imigracijom.
Međutim, ključna poenta u cijeloj ovoj raspravi je da djeca bez pratnje nisu stvar granične policije niti ICE-a.
Ovo spada pod "Ministarstvo zdravlja i socijalnih usluga"; Ured za preseljenje izbjeglica (ORR).
I to je stvarna vladina agencija odgovorna za brigu, pružanje i smještaj djece.
Dakle, ovo su administratori zdravstvene zaštite koji upravljaju ovim procesom.
Kao što ste već spomenuli, oni nisu službenici organa za provođenje zakona.
Oni ne znaju kako provjeravati ljude ili obavljati provjere.
Oni u suštini samo upravljaju tijelima.
I oni se bave vrlo sofisticiranom kriminalnom organizacijom.
Da.
A oni su u potrazi za robom, a ta roba su ova mala djeca.
I oni znaju kako iskorištavati ovu djecu, manipulirati njima, pretvarati ih u novac i okupljati ih za koga zna koje svrhe.
Upravo tako. I mislim da prosječan gledatelj i većina ljudi jednostavno ne razumiju: da u
svijetu postoje zli ljudi koji djecu vide kao robu.
Tačno.
I koriste ih za trgovinu ljudima u svrhu eksploatacije rada ili seksualne trgovine, pa čak i gore.
Zato što se droge prodaju samo jednom; kao jednokratna potrošnja za osobu koja prodaje droge.
Da, dobijaju novac za to, ali ga prodaju samo jednom.
Ako imate dijete, možete ga koristiti svaki dan.
Više puta. Nekoliko puta dnevno, i to je neprekidan izvor prihoda!
I to je ono što ljudi trebaju razumjeti.
Da postoje ljudi koji tako razmišljaju i da moramo poduzeti mjere na političkom nivou kako bismo zaštitili djecu!
Trenutno se vodi rat protiv djece.
I ljudi se moraju probuditi i shvatiti da možemo riješiti ovaj problem, ali ne u sadašnjoj situaciji.
Ovaj program treba biti temeljno redizajniran.
I organe za provođenje zakona treba vratiti u jednadžbu.
Ovo zahtijeva snažnu izvršnu vlast.
Ali ona može početi spašavati djecu već danas.
Može početi danas gonjenjem ovih kriminalnih elemenata, krijumčara ljudi.
Može početi već danas s uklanjanjem infrastrukture trgovine ljudima.
To bi se i danas moglo dogoditi kad bi na vlasti bili pravi ljudi.
Apsolutno!
A u nekim slučajevima bilo je sasvim očigledno da su zlikovci koji su otimali ovu djecu koristili istu
adresu za više sponzora i više djece koje su preuzimali.
Mislim, čak se nisu ni potrudili da izmisle lažne adrese.
Neki od tih ljudi bili su vrlo neuredni i lijeni, pa ste imali kuću ili stan u kojem je na istoj adresi bilo prijavljeno
nekoliko "sponzora" i možda pola tuceta ili tucet djece.
Dakle, ne treba vam superanalitički proces da biste shvatili da su ti loši momci iskorištavali sistem.
Da. Svako ko ima malo znanja o analizi podataka mogao je vidjeti da nema smisla da sponzor navede dvije različite adrese ili da
tri sponzora žive u jednom stanu i sponzoriraju nekoliko djece.
Nije raketna nauka.
Tačno.
A činjenica da je ovaj program u svom sadašnjem obliku na snazi već toliko dugo dodatni je dokaz da odgovorni
očito nisu u stanju identificirati mreže trgovine ljudima i zaštititi djecu od krijumčara.
Stoga mora doći do radikalne promjene kako bi se spasila ova djeca!
Je li bilo uobičajeno da se ova djeca fotografiraju i uzimaju im otisci prstiju?
Otisci prstiju? Ne. Fotografisali smo djecu.
To je još jedna važna informacija koju treba znati. HHS ima fotografiju djeteta.
HHS ima informacije. Oni ih jednostavno neće podijeliti.
Da. Dakle, ovo su vjerodostojni pokazatelji.
Ovo su upotrebljivi tragovi.
Da.
Mislim, da se to dogodilo prije tri godine, Bog zna gdje bi bili.
Ali postoji osnovni istražni rad koji se može obaviti; policija bi mogla locirati adrese i pojedince i pretražiti djecu.
Imate fotografiju. I sada ona više nije dvanaestogodišnja djevojčica, možda sada ima četrnaest godina,
ali vi i dalje imate njenu fotografiju, opći opis i možda čak i naznaku njenog identiteta.
Dakle, postoji niz policijskih istraga koje bi se mogle provesti u preliminarnoj fazi kako
bi se utvrdilo koga je moguće odmah spasiti.
Apsolutno!
I također, ko su ti kriminalci koje treba goniti, zar ne?
Upravo .
Tara Rodas: Jer ako se sto djece očigledno dostavlja na jednu adresu, onda postoji skup informacija koje se
moraju direktno proslijediti nadležnim organima za provođenje zakona kako bi mogli istražiti.
Ali neće objaviti podatke, Chris.
To je nevjerovatno.
Senator Grassley podnio je krivičnu prijavu.
Senator Grassley se godinama zalaže za ovu djecu bez pratnje.
On je u julu održao saslušanja u Senatu.
On je zapravo podnio krivične prijave FBI-u i DHS-u , ali HHS je odbio objaviti podatke, čak ni uz sudske pozive.
Nisu odgovorili na to.
U većini slučajeva to je rezultiralo time da Ministarstvo u svojim istragama uspije locirati manje od 4% svojih meta.
Dakle, manje od 4% djece koju su tražili i manje od 4% krijumčara, jer HHS nije kooperativan i neće im dostaviti podatke.
To je nezamislivo.
Šta HHS kaže? Kako to opravdavaju?
Da li oni prizivaju propise o zaštiti podataka ili šta? Šta je ovo smiješna nekooperativnost?
Šta...? Da. Mislim... Obično iznesu neku jadnu izliku, ma koliko god bila smiješna.
Ali se barem prave da poštuju zakon ili štite mlade ljude i privatnost.
Je li to tvoj izgovor?
Da, kažu da je to privatnost sponzora i da im je to važnije od svega ostalog.
A to je, zauzvrat, potpuno pogrešno razmišljanje.
Da. Da.
Sponzori nikada ne moraju podnositi izvještaj ORR-u.
Dakle, predajemo dijete nekome ko više nikada neće morati da prima poziv od savezne vlade.
To uopće nema nikakvog smisla.
Dijete se pojavi na granici i ima telefonski broj i ime osobe ovdje u Sjedinjenim Američkim Državama.
Kako je pribavio podatke?
Pa, djeca nam kažu da su to dobili na putu ovamo.
Da. I oni to zatim proslijede našoj izvrsnoj graničnoj policiji, koja djeluje kao kontaktna tačka SAD-a.
Ispravno.
Ova kontaktna tačka u SAD-u potom mora predati dijete HHS-u u roku od 72 sata.
Naš cilj je bio da dijete predamo američkoj kontaktnoj tački u roku od 10 do 14 dana.
To su bili naši takozvani "sponzori".
Vjerujem da ljudi nisu svjesni da se u roku od dvije sedmice djeca predaju ljudima ovdje u Sjedinjenim Američkim
Državama koji nikada više neće morati odgovoriti na poziv vlade.
Predajemo starateljstvo. To je to.
Ćao! Sretno s tim. Nevjerovatno je!
Mi nikada ne bismo tako postupali prema američkoj djeci.
I ne znam zašto ovako tretiramo djecu migranata.
: Da. Reći ću nešto što može zvučati olako, ali to ne mislim tako; želim izraziti nešto vrlo konkretno.
Postoje mjesta u ovoj zemlji gdje ne možete usvojiti psa bez detaljne provjere prošlosti i naknadnog praćenja.
I to mislim doslovno; znam to iz prve ruke.
Odete na događaj za usvajanje pasa, morate ispuniti obrasce, pokazati identifikaciju, a oni vas provjeravaju i ispituju.
Dobijete psa i zatim slijedi kućni posjet.
To doslovno tako radi.
Imamo veću svijest i zabrinutost, te mehanizam za dvostruku provjeru zdravlja i dobrobiti psa.
A ja sam ljubitelj pasa.
Dakle, to razumijem i ne žalim se na to.
Za mene lično, ovo nejednako postupanje je tako... tako nepromišljeno i ludo od strane HHS-a.
Mislim, nema opravdanja, nema objašnjenja za to.
: Da, nema objašnjenja za to, osim da je to posao s godišnjom prodajom od nekoliko milijardi dolara.
Držimo se toga.
Želim da razgovaramo o novcu.
Ovo je posao s novcem.
Vidiš, kako god bilo, da to kažem vrlo jednostavno, oni prodaju djecu, zar ne?
To je roba, novac mijenja vlasnike, i postoje ... oni su roba, krijumčarena roba koja se prevozi.
Ko profitira od ovoga? Ko?
Mnogi izvođači radova i nevladine organizacije zarađuju milione i milione dolara godišnje.
: Dakle, mislim... hajde da malo prođemo kroz mehanizme, samo da ljudi dobiju ideju kako to funkcioniše:
Ako pređu granicu, bit će uhapšeni.
Ali ko ih pokupi?
Ponekad je to granična policija, ali ponekad granična policija samo okuplja ljude i šalje autobus ili minibus.
Pogodi šta! Ovaj autobus ili minivan pripada autobuskoj ili transportnoj kompaniji.
Oni ovo ne rade iz čiste dobrote.
Vlada ih je angažovala da upravljaju autobusima između tačke A i B ili između prijemnog centra A i centra za obradu C.
Ali to je autobuska usluga.
I voze... ne znam, 10 do 20 autobusa dnevno.
Više od toga.
Da, mislim samo, od 10 do 20 na određenom dijelu rute, zar ne?
Ovo su ogromne narudžbe za prijevoz: autobusi, minibusi itd., a uz to su i troškovi letenja.
A onda postoje te nevladine organizacije, što je samo opći naziv za ne-vladine organizacije, ali da budem iskren i
žao mi je što to moram priznati, vrlo često su to crkvene organizacije koje su pronašle način...
Mislim, vjerovatno su na početku imali dobre namjere, željeli su pomoći ljudima, Bog ih blagoslovio, to je sjajno.
Ali je to za njih postalo unosan posao.
Postoje i sekularne i crkvene nevladine organizacije.
Neki od njih su započeli kao dobrotvori koji su željeli pomoći ljudima, a neki su iskreno zainteresovani samo za novac.
Ali i ovdje ih plaćaju, gotovo po glavi, za naknade za obradu i rukovanje ovim ljudima – i upravo tako se zarađuje.
Ovo uključuje ogromne troškove, govorimo o stotinama miliona dolara.
Da! Stotine miliona, svaki mjesec.
Ono što neki ljudi jednostavno ne mogu shvatiti, po mom mišljenju, jeste da je ugovor koji sam imao za web stranicu na
kojoj sam radio vrijedio više od stotinu miliona mjesečno.
Niko ne misli: "Vau! Samo ću otkriti da moja agencija ili izvođač dobija sav taj novac i trguje djecom."
U redu...
Izvinite!
Nikad više!
Dakle, ovo je ogroman posao.
Zatim postoji... mislim, to su rashodi i troškovi ugovora otvorene vlade.
A ljevičari bi viknuli: "Šta želiš da uradiš, samo da ih pustiš da umru u pustinji?"
Mislim da je to neka vrsta lažnog argumenta — nitko ne bi to zagovarao.
Ali postoji i druga strana ovoga, naime ilegalne kriminalne novčane transakcije koje se provode u tajnosti.
I to je zaista trenutak kada vlada gubi kontrolu.
Zar ne? Čim ih preda kome god, sve se svodi na trgovinu ljudima u seksualne svrhe, dječiji rad, mnoštvo poremećenih, bizarnih,
kriminalnih i perverznih stvari koje bi se mogle koristiti za zlostavljanje, manipulaciju i iskorištavanje mladih...
A onda postoji cijela mračna strana posla, tajna kriminalna aktivnost. Samo Bog zna koliko novca je u pitanju. Nitko ne zna.
Da, da. I Chris, mi razdvajamo djecu od njihovih porodica i njihove domovine.
U redu.
To je stvar koju ljudi jednostavno ne razumiju.
Izvorno, program – mislim, komandantova namjera – o tome govorimo.
Koja je krajnja svrha ovog programa?
Mislio sam da je to objedinjavanje porodice, a ljudi koji su prvobitno osmislili ovaj program
rekli su: "Pa, to je objedinjavanje porodice."
Međutim, trenutno to nije slučaj.
Hannah Dreier iz New York Timesa je otkrila, na osnovu svojih podataka – nakon njihove evaluacije – da u nekim poštanskim
brojevima manje od 10% djece posjećuje svoje roditelje.
Ovo nije "porodično ujedinjenje".
Ovo je krupna kriminalna operacija!
Djeca se stavljaju na rad u eksploatacijske tvornice.
Djeca se prodaju u seksualno ropstvo. Oni su to sami rekli.
Djeca tri godine kasnije, jer je Anthony Rubin iz Muckraker-a zapravo pronašao djecu koja su tri godine
kasnije rekla: "Gledaj, još uvijek sam u dugovnom ropstvu."
Još dugujem novac osobi koja je platila moje krijumčarenje ovamo...
Tri godine kasnije, ova djeca još uvijek duguju novac.
Nevjerovatno je šta se ovdje dešava!
Da. I Chris, mislim da je to ono što ljudi jednostavno ne razumiju ili možda nikada ne
mogu zamisliti, šta bolesna osoba radi djetetu.
U redu.
I to je, mislim, jedna od najstrašnijih stvari koje sam ikada vidjela.
Da sam morao pogledati u tu tamu i pomislio: O, Bože, postoje ljudi koji rade takve stvari.
Ali postoje i ljekari i medicinske sestre s kojima sam lično razgovarao.
Mislim, oni su... znaš, u suzama su rekli: "Tara, bila je sedmogodišnja djevojčica koja
je imala sve te spolno prenosive bolesti."
U redu.
Mislim, ljudi ne razumiju šta zli ljudi rade djeci.
I predali smo ih kriminalcima.
Tačno.
Pozivam ljude da pogledaju dokumente koje je senator Grassley objavio 11. jula .
Možete pogledati njegovo saopćenje za štampu i saznati da je ova vlada smjestila djecu u brigu članova MS-13 . U redu?
Oni su okrutni kriminalci. Zašto bismo im dali djecu?
Oni su poznati članovi transnacionalnih kriminalnih organizacija.
To je izvan mašte.
I iskreno, Chrise, da to nisam vidio svojim očima, ne bih vjerovao da je savezna vlada
postala dostavna služba s bijelim rukavicama.
Mislim, ona je doslovno posrednica za organizaciju za trgovinu djecom.
Da, oni to izvode.
Mislim, nije da su uopće na bilo koji način uključeni. Oni to izvode.
Oni provode plan da otmu i zlostavljaju ovu djecu. To je njihova igra.
Da.
To je vaša operacija.
Da. A odvajanje djece od njihovih porodica kod kuće mamivši ih je trgovina ljudima.
To je nasilna prevara ili prisila.
U redu.
Pa, djeca i njihovi roditelji, jer su nam djeca to rekla.
Tačno.
Znaš, svako može imati svoje argumente.
Gledali smo, i vidio sam oči uplašene djece.
Znam to zato što su mi to djeca i drugi rekli.
I postoje izvještaji sa izjavama djece. To se ne može poricati.
Djeca su rekla: "Znaš, kod kuće u Gvatemali sam zarađivao samo 2,50 funti dnevno."
Ali mi je krijumčar ljudi ovdje u Teksasu rekao da, ako napustim dom, mogu doći ovdje u Sjedinjene
Američke Države i zarađivati šest dolara na sat.
Dijete i roditelji vjeruju da će dijete postati bogato kao Elon Musk.
Tačno.
Od 2,50 funti dnevno do 6 funti po satu.
I jednostavno je nezamislivo da bismo privukli ranjive grupe stanovništva.
Iz Gvatemale dolaze domorodačka djeca koja čak ni ne govore španski.
Upravo.
Dakle, stvarno moramo razmisliti o tome šta se ovdje dešava.
Moraju se uvesti nove smjernice.
Osobe s iskustvom u provođenju zakona moraju biti sposobne zaštititi djecu.
Ministarstvo zdravlja mora objaviti podatke kako bi se djeca pronašla, a kriminalci kaznili.
Ne možemo nastaviti dopuštati da se ovo događa ovdje u Sjedinjenim Američkim Državama ranjivim djeci, maloj djeci.
To je zaista nezamislivo.
Da! Moramo goniti životinje koje upravljaju mrežama koje to rade.
Po mom mišljenju, trebali bismo goniti vladine zvaničnike koji su donijeli ove odluke i prouzrokovali da se ovo dogodi.
Oni su u kategoriji za sebe. Ali i oni moraju biti pozvani na odgovornost.
Naravno, kriminalni umovi iza ovoga moraju biti procesuirani.
A onda moramo spasiti ovu jadnu djecu.
Intervju s Tarom Rodas je održan u oktobru 2024. godine, prije nego što je Donald Trump ponovo izabran za predsjednika SAD-a.
Nakon izbora, Trumpov novi ministar zdravlja, Robert F. Kennedy Jr., javno je na sjednici kabineta izjavio da se
Ministarstvo zdravlja pod Bidenom učinilo "suhodjelnikom u trgovini djecom za seks i ropstvo."
Dakle, je li Trump donio promjenu nabolje?
Istraživački novinar Ryan Matta je skeptičan u vezi s ovim.
Godinama pokušava saznati gdje su nestala djeca i već je snimio nekoliko dokumentaraca o toj temi.
U intervjuu u maju 2025. godine izrazio je frustraciju što Trumpova administracija još nije
vratila 300.000 djece nakon 100 dana na vlasti.
On ističe da vlada ima brojeve mobilnih telefona i adrese sponzora kod kojih su smještena djeca i da ih se lako može pronaći.
On je također kritikovao način na koji je vlada vodila programe Southwest Key.
Southwest Key Programmes je velika organizacija sa sjedištem u Sjedinjenim Američkim
Državama koja djeluje u nekoliko saveznih država.
Nudi širok spektar usluga, uključujući smještaj za izbjeglice – maloljetne imigrante bez pratnje.
Ryan Matta je uvjeren da 30-40 institucija u ovom programu predstavljaju najveće mreže trgovine djecom.
Bili su toliko agresivni da je čak i Bidenov glavni državni tužilac Merrick Garland podnio tužbu protiv
ovih institucija, jer su djeca tamo navodno silovana.
Međutim, Trumpova državna tužiteljica Pam Bondi je relativno brzo nakon preuzimanja
dužnosti odlučila da tužba treba biti povučena.
Ovo je prilično zapanjujuće, s obzirom na to da je u početnoj najavi bilo rečeno da će se isušiti močvara.
S obzirom na izjavu ministra zdravlja Kennedyja da je njegovo ministarstvo bilo saučesno u trgovini djecom za seksualne radnje
pod prethodnom vladom, čovjek se pita gdje su pravni postupci.
Ako Tara Rodas kaže da je Kamala Harris bila zadužena za najveću operaciju trgovine ljudima i seksom, onda bi
istrage protiv nje i odgovornih u Ministarstvu zdravlja trebalo pokrenuti što je prije moguće.
Međutim, ovo još nije na vidiku.
Tokom svoje kampanje za prvi mandat predsjednika, Trump je već najavio da će Hillary Clinton poslati u zatvor.
Međutim, ni istraga nije pokrenuta nakon izbora.
I u Epsteinu skandalu Trumpova administracija do sada nije ispunila svoje obećanje da će istražiti i objaviti činjenice.
Ovo nije iznenađujuće kada se uzme u obzir da mnoge žrtve i svjedoci navode da Epstein nije djelovao sam,
već da su veliki dijelovi političkog i društvenog establišmenta bili uključeni u skandal.
Ovo postavlja pitanje da li se, u slučaju trgovine djecom na američkoj granici, medijska pažnja usmjerava samo na manje
kriminalce, dok velike ribe, mreže, nevladine organizacije i oni uključeni u vladu i ministarstva ponovo ostaju netaknuti.
Sve dok oni nisu zaključani, mora se pretpostaviti da su predstavljeni uspjesi samo
dimna zavjesa za obmanjivanje stanovništva.