Tara Rodas arbejdede i USA i 2021 i en lederstilling på et modtagecenter for uledsagede børn.
Hun reagerede på en opfordring fra Biden-administrationen om at hjælpe med krisen med mindreårige flygtninge, der
krydsede USA's sydlige grænse i massevis på det tidspunkt.
Hun ville hjælpe med at genforene børnene med deres familier.
Hun opdagede dog hurtigt, at der var noget galt med børnene.
De led af panikanfald, skreg efter deres forældre og sagde, at de var blevet lokket til USA af menneskesmuglere.
Rodas efterforskede og stødte på et stort netværk af børnehandlere.
Det var sådan, hun blev en whistleblower, som nu kæmper for at afsløre disse netværk og stille dem for retten.
I et rørende interview med Chris Farrell fortæller hun om sine opdagelser.
Hun afslører, hvordan disse børn bliver givet videre til kriminelle, som derefter
tvinger dem til tvangsarbejde eller prostitution.
Hun fortæller om læger, der med tårer i øjnene beskriver, hvordan helt små børn er mærket af massivt seksuelt misbrug og allerede
i folkeskolealderen lider af seksuelt overførte sygdomme.
Hun beskriver også, hvordan staten subsidierer denne børnehandel med milliarder, at 325.000 af disse børn nu anses
for at være forsvundet, og at sundhedsministeriet blokerer for den presserende nødvendige afklaring.
Se uddrag af videoen med Tara Rodas nedenfor.
Interviewet blev gennemført i oktober 2024, dvs. før det sidste amerikanske valg.
I slutningen af programmet ser vi derfor på udviklingen i denne sag under den nuværende amerikanske regering.
[Interviewer: Jeg hedder Chris Farrell, og dette er "On Watch".
Velkommen til "On Watch", Judicial Watchs podcast, hvor vi kigger bag overskrifterne og bringer historier,
som mainstreammedierne ikke ønsker, at du skal kende til.
Vi forsøger at rekonstruere det glemte og forklare det uforståelige.
I dag har vi alle tre elementer til dig.
Endnu en gang hylder vi en meget modig kvinde, en whistleblower, som har opdaget og afsløret en utrolig krise med
menneskehandel, sexhandel og børnemishandling i vores land.
Vi byder velkommen til Tara Rodas. Velkommen, Tara!
Chris, mange tak, fordi jeg måtte være med i dit show i dag.
Jeg er meget taknemmelig for, at du og Judicial Watch ikke holder op med at kaste lys over det, vi ved
er statsstøttet og skatteyderfinansieret børnehandel.
Præcis. Og loyale seere og lyttere af vores podcast vil helt sikkert huske det.
Og jeg ved, at du husker det, for vores første interview i juli 2023, for lidt over et år siden, for
omkring 14 måneder siden, havde et stort publikum.
Vi havde besøg af Tara, som fortalte om sine oplevelser på et modtagelses- og behandlingscenter for uledsagede børn.
Historien er utrolig. Jeg tror, vi talte sammen i over en time.
Mine kolleger her vil linke den forrige episode til den aktuelle, så du kan se begge, hvis du ikke har set dem endnu.
Men bare som et udgangspunkt, som et fælles referencepunkt, Tara, fortæl os, hvordan du fandt ud af denne skandaløse, brutale,
statssponsorerede børnehandel, hvordan du blev opmærksom på det.
Ja, Chris, dine seere husker måske, at Biden-Harris-administrationen i begyndelsen af 2021
kom med en opfordring til alle føderalt ansatte.
De sagde, at hvis du er statsansat, bør du forlade dit lokale bureau for at hjælpe med krisen ved den sydlige grænse.
Og det var specifikt krisen med de uledsagede børn.
Børn, der kom til vores grænser uden en familie, uden en forælder.
Og så var målet at bringe disse børn sammen med sponsorer fra USA.
Og jeg troede, det handlede om et familiesammenføringsprogram.
Jeg troede, jeg skulle male og lægge puslespil med børn, mens de ventede på at blive genforenet med deres forældre her i USA.
Men det var ikke pointen. Deres bedste intentioner havde absolut intet at gøre med, hvad der faktisk foregik.
Nemlig. Og hvad jeg og mange andre føderale embedsmænd, der var involveret i denne mission, ikke vidste....
Ingen vidste, at børn var blevet bortført gennem dette program og udnyttet i mere end et årti.
Det er fuldstændig chokerende.
Så jeg vidste ikke noget om det, da jeg sagde: "Hey, her er jeg, send mig. Jeg vil gerne hjælpe disse børn."
Min mand kommer fra El Salvador. Jeg taler spansk.
Og jeg troede, at det ville blive mit livs humanitære mission. Det bliver fantastisk.
Ja.
Kun for at få at vide, at børnene ikke vidste, hvor de skulle føres hen.
Og det var chokerende.
Og når vi taler om børn, tænker man ofte: Åh, det er en 14-årig, ja, faktisk stadig et barn, men en 16- eller 17-årig
er selvfølgelig en meget mere moden person end en 10-årig.
Men du taler ikke kun om unge mennesker som disse, du taler om små børn.
Ja.
Jeg mener, bogstaveligt talt babyer, der blev sendt over grænsen til USA.
Ja. Spædbørn og småbørn. Det er ufatteligt.
Men Carlos Arellano, whistlebloweren fra MVM (amerikansk sikkerhedsfirma), transporterede en tre måneder gammel baby.
Så det er folk nødt til at forstå.
MVM er et sikkerhedsfirma, som blev hyret til at transportere disse børn - selvfølgelig
ikke dem alle sammen, men de spillede en rolle.
De havde en kontrakt med den amerikanske regering om at transportere mennesker.
Ja. Og vi taler om millioner og atter millioner af dollars til transport af disse børn.
Det er helt utroligt. Og de er kun tre måneder gamle.
Og, Chris, jeg vil påstå, at nogle af de børn, jeg så med mine egne øjne, var teenagere, også teenagedrenge.
Men de kommer fra oprindelige befolkningsgrupper i Guatemala, taler maya-dialekter og ikke spansk.
Korrekt
Du er fuldstændig forsvarsløs.
Nogle af disse børn har aldrig gået i skole.
De kan ikke læse. De kan ikke skrive.
Og så er de her og skal udføre tvangsarbejde.
New York Times har rapporteret om dette.
Det er chokerende, at ingen har gjort noget for at redde disse børn den dag i dag.
Ja, jeg mener, det er en virkelig interessant del af historien, at du tydeligvis havde dine egne
personlige oplevelser på behandlingscentret for disse børn.
Den større historie blev endda rapporteret.
Jeg tror, det var en New York Times-serie i tre dele, som handlede om børnearbejde i kødpakkerier og andre steder.
Ja.
Og man skulle tro, at det ville blive registreret et sted på venstrefløjen omkring Biden og Harris som: "Åh
gud, selv vores eget propagandaredskab, New York Times, siger, at vi forårsagede en krise."
Men på en eller anden måde blev det rapporteret. Jeg synes, man skal give dem kredit for at rapportere om det.
Det var forfærdeligt. Men der syntes ikke at være nogen effekt eller reaktion, ingenting.
Nej, der var ingen indflydelse overhovedet. Der blev ikke gjort noget for at redde disse børn.
Og jeg synes, det er noget af det mest skræmmende.
Da vi begyndte at rapportere om sager om menneskehandel i 2021, i juni 2021, troede vi, at måske 50 børn var berørt.
Men da vi var færdige, havde vi behandlet mere end 8.300 sager på mindre end seks måneder i
modtagelsescentret Pomona Fairplex, hvor jeg arbejdede.
Vi tænkte: 'Åh gud, det her påvirker tusindvis af børn': Fordi vi så sager fra meget forskellige institutioner.
Men så, i 2023, afslørede Hannah Dreier i New York Times, at 85.000 børn var forsvundet.
Og sidste gang vi talte om det, var det nogenlunde det tal, vi brugte til at kvantificere krisen.
Men i virkeligheden er det meget værre end det. Der er fire gange så mange.
Jeg mener, at det tal, der bruges nu, er pålideligt og veldokumenteret, selv om det stadig er et skøn.
Tallet ligger nu på 325.000 børn, der er forsvundet.
De er forsvundet. Ingen ved, hvordan de har det, eller hvor de er.
De forsvandt simpelthen. De blev bortført og er forsvundet.
Ja. Og det skræmmende er, at ingen gjorde noget for at redde disse børn.
Og folk er nødt til at forstå, at det er et politisk spørgsmål.
Vi kunne iværksætte den største redningsaktion for børn, der nogensinde er forsøgt i
menneskets historie, hvis HHS ville frigive dataene.
Chris, jeg tror, at det er noget, som de fleste mennesker bare ikke er klar over.
Folk tænker: "Åh gud! Børnene er væk! Hvad kan jeg gøre?"
Og de tror, at de ikke kan gøre noget, eller at der ikke kan gøres noget.
Faktisk har den føderale regering ikke kun børnenes data, men også data om de plejeforældre, som børnene blev
anbragt hos, samt detaljerede oplysninger om disse plejeforældre, f.eks. deres sidst kendte adresse.
Men de vil ikke gribe ind over for dem, og de vil ikke udlevere dataene, ikke engang med en stævning vil sundhedsministeriet
videregive disse oplysninger til de retshåndhævende myndigheder.
Og fordi regeringen tilbageholder disse data og skjuler dem for politiet, er der ingen, der ved, hvor mere end 320.000 børn er.
Og det er uacceptabelt.
Efter min mening, og uden at være fortaler for noget bestemt resultat eller holdning, er dette
utrolig vigtig information til at uddanne offentligheden.
Der er nationale valg i de kommende dage, og folk skal træffe beslutninger og udfylde
en stemmeseddel eller trække i et håndtag.
Du er nødt til at træffe en informeret beslutning.
Og så har vores grænsekommissær Kamala Harris efter min mening stået i spidsen for den
største menneske- og sexhandel i verdenshistorien.
Og mere specifikt handler det om børnehandel, som er det, vi begge taler om.
De har førstehåndsviden og erfaring på dette område.
Du har observeret det.
Jeg ved, at du taler her i dag som privatperson, men heldigvis kommer du fra generalinspektørernes professionelle verden.
Derfor vil jeg bruge et dagligdags eller slangagtigt udtryk.
De er lidt 'klogere' end gennemsnittet.
Du ved, hvad du ser, når du bliver konfronteret med den slags svindel og manipulation.
Du har flair for at genkende dette.
Og så ser man, hvad der foregår i dette anlæg, i Pomona, og man siger: "Hey, vent lige lidt. Hvad er det, I laver?"
Jeg mener, hvorfor fortæller du ikke vores seere og lyttere lidt om det; om din umiddelbare reaktion:
"Hvad fanden foregår der her? Hvad laver du?"
Ja. Det var meget let at se, at børn, der havde panikanfald, skulle sættes under selvmordsovervågning og
skreg efter deres forældre og fortalte os historier om, hvordan de var blevet lokket hertil.
Det tog ikke lang tid, før vi indså, at vi havde et alvorligt problem.
Det er børn. Jeg mener, det er værdifuldt gods.
Vi skal sikre, at disse børn bliver anbragt i sikre hjem.
Det var i det øjeblik, jeg indså, at der var tale om en krise med disse børn.
Jeg indså, at noget ikke kunne være rigtigt.
Og jeg tror, det er vigtigt, at folk forstår, at HHS ikke er en retshåndhævende myndighed.
Den har simpelthen ikke viden, færdigheder, kompetencer eller ekspertise til at gribe ind over for menneskehandlerringe.
Ja.
Det gjorde de ikke. Og desværre er de i øjeblikket ansvarlige for udgivelsen, fordi de undlod at gøre det
.... Det er også politiske beslutninger, der er truffet.
Desværre var det en stor fejlvurdering fra de politiske beslutningstageres side at reducere kontrollen
og sikkerhedstjekket af disse formodede sponsorer.
Og vi ved, at nogle af disse sponsorer er medlemmer af transnationale kriminelle organisationer.
HHS har ikke de nødvendige ressourcer til at slå ned på bander og kriminelle på højt niveau.
Desværre har den fejlslagne politik med åbne grænser ført til, at kriminelle på højt niveau, mordere og medlemmer af
transnationale kriminelle organisationer krydser vores grænser.
De er nu også sponsorer og omsorgspersoner for udsatte børn.
Og det er ... det er ufatteligt!
Men HHS er ikke en retshåndhævende myndighed.
Og det er derfor, de simpelthen ikke ved det.
Du har rejst et vigtigt spørgsmål, og jeg vil gerne give dig nogle baggrundsoplysninger.
Nogle af vores seere og lyttere tænker måske ikke på grænsebeskyttelse lige nu.
Du tænker på ICE .
Du tænker på retshåndhævende myndigheder, der beskæftiger sig med ulovlig indvandring.
Afgørende for hele denne diskussion er dog, at uledsagede børn ikke er et anliggende for grænsepolitiet eller ICE.
Det hører under 'Ministeriet for Sundhed og Velfærd'; kontoret for genbosættelse af flygtninge - ORR .
Og det er det egentlige regeringsorgan, der er ansvarligt for pleje, forplejning og indkvartering af børnene.
De er derfor sundhedsadministratorer, som styrer denne proces.
Som du allerede har nævnt, er de ikke politifolk.
De ved ikke, hvordan man tjekker folk eller udfører tjek.
Dybest set administrerer de kun kroppe.
Og de har at gøre med en meget sofistikeret kriminel organisation.
Ja.
Og de er ude efter en vare, og den vare er de her små børn.
Og de ved, hvordan de skal udnytte disse børn, manipulere dem, gøre dem til penge og bruge dem til Gud ved hvilke formål.
Præcis. Og det er det, jeg tror, at den gennemsnitlige seer og de fleste mennesker bare ikke forstår: at
der er onde mennesker i verden, som ser børn som varer.
Ja.
Og de bruger dem til menneskehandel til udnyttelse af arbejdskraft eller sexhandel og det, der er endnu værre.
For stoffer sælges én gang; som et engangsforbrug for den person, der sælger stofferne.
Ja, de får penge for det, men de sælger det kun én gang.
Hvis du har et barn, kan du bruge det hver dag.
Flere gange. Flere gange om dagen, og det er en kontinuerlig indtægtskilde!
Og det er det, folk er nødt til at indse.
At der er mennesker, der tænker sådan, og at vi er nødt til at handle på politisk niveau for at beskytte børn!
Der føres i øjeblikket en krig mod børn.
Og folk er nødt til at vågne op og indse, at vi kan løse dette problem, men ikke med den nuværende situation, som den ser ud.
Dette program skal omstruktureres grundlæggende.
Og ordensmagten skal bringes tilbage i ligningen.
Det kræver en stærk leder.
Men hun kan begynde at redde børn i dag.
Den kunne begynde at retsforfølge disse kriminelle elementer, menneskesmuglerne, i dag.
Det kunne starte i dag med at eliminere infrastrukturen for menneskehandel.
Det kunne stadig ske i dag, hvis de rigtige mennesker sad på posten.
Helt sikkert! (med eftertryk)
Og i nogle tilfælde var det ret tydeligt, at de slemme fyre, der bortførte børnene, brugte den samme adresse
til flere sponsorer og flere børn, som de samlede op.
Jeg mener, de gad ikke engang lade som om, de havde falske adresser.
Nogle af disse mennesker var meget sløsede og dovne, så man kunne have et hus eller en lejlighed med flere "sponsorer" og måske
et halvt eller et helt dusin børn registreret på en adresse.
Så du behøver ikke en super analytisk proces for at finde ud af, at systemet er blevet udnyttet af disse skurke.
Ja. Enhver, der ved lidt om dataanalyse, kan se, at det ikke giver mening, hvis en sponsor opgiver to
forskellige adresser, eller hvis der bor tre sponsorer i en lejlighed, som sponsorerer flere børn.
Det er ikke heksekunst.
Ja.
Og det faktum, at dette program har eksisteret i sin nuværende form så længe, er endnu et bevis på, at de ansvarlige
tydeligvis ikke er i stand til at identificere menneskehandelsnetværk og beskytte børn mod menneskehandlere.
Så der skal ske en radikal ændring for at redde disse børn!
Var det rutine for disse børn at blive fotograferet og få taget fingeraftryk?
Fingeraftryk? Nej. Vi tog billeder af børnene.
Dette er en anden vigtig oplysning at kende. HHS har et billede af barnet.
HHS har information. De giver dem bare ikke videre.
Ja. Så det er alvorlige indikationer.
Dette er brugbare spor.
Ja.
Jeg mener, hvis det var sket for tre år siden, så ved Gud, hvor de er.
Men der er et grundlæggende efterforskningsarbejde, hvor politiet kan finde adresser og personer og lede efter børnene.
Du har et billede. Og nu er det ikke længere en 12-årig pige, måske er hun 14 nu, men du har stadig et billede af hende og
en generel beskrivelse og måske endda en identitetserklæring.
Så der er en masse politiefterforskning, der kan udføres i den indledende fase for at
finde ud af, hvem der kan reddes med det samme.
Helt sikkert!
Og også hvem de kriminelle er, som du skal forfølge, ikke?
Præcis .
Tara Rodas: For hvis der tydeligvis er hundrede børn, der bliver leveret til en adresse, så er der selvfølgelig en
masse information, der skal videregives direkte til de retshåndhævende myndigheder, så de kan efterforske.
Men de udleverer ikke data, Chris.
Det er utroligt.
Senator Grassley har indgivet en politianmeldelse.
Senator Grassley har kæmpet for disse uledsagede børn i årevis.
Han holdt høringer i Senatet i juli.
Han indgav faktisk klager til FBI og DHS , men HHS ville ikke frigive dataene, ikke engang med stævninger.
De svarede ikke.
I de fleste tilfælde resulterede det kun i, at ministeriets undersøgelser var i stand
til at lokalisere mindre end 4% af deres mål.
Så mindre end 4 % af de børn, de ledte efter, og mindre end 4 % af menneskehandlerne, fordi
HHS ikke samarbejder og ikke giver dem data.
Det er ufatteligt.
Hvad siger HHS? Hvordan retfærdiggør de dette?
Påberåber de sig databeskyttelsesbestemmelser eller hvad, denne latterlige manglende samarbejdsvilje?
Hvad...? Ja, jeg mener... Jeg mener... Normalt kommer de med nogle tynde undskyldninger, hvor latterlige de end måtte være.
Men i det mindste opfører de sig, som om de overholder loven eller beskytter unge mennesker og privatlivets fred.
Er det deres undskyldning?
Ja, de siger, at det er sponsorens privatliv, og det er vigtigere for dem end noget andet.
Og det er igen en helt forkert tankegang.
Ja. Ja, ja.
Sponsorer behøver aldrig at rapportere til ORR.
Så vi overdrager et barn til en person, som aldrig behøver at tage imod et opkald fra den føderale regering igen.
Det giver slet ingen mening.
Et barn dukker op ved grænsen med et telefonnummer og navnet på en person her i USA.
Hvordan fik den fat i dataene?
Børnene fortæller os, at de fik det med på vejen.
Ja, og så giver de det videre til vores fremragende grænsepoliti, som fungerer som USA's kontaktpunkt.
Ja.
Dette amerikanske kontaktpunkt skal derefter overføre barnet til HHS inden for 72 timer.
Vores mål var at overdrage barnet til det amerikanske kontaktcenter inden for 10 til 14 dage.
Det var vores såkaldte "sponsorer".
Jeg tror ikke, at folk er klar over, at børn inden for to uger overdrages til mennesker her i USA, som
aldrig mere behøver at modtage et opkald fra regeringen.
Vi overdrager forældremyndigheden. Sådan er det.
Farvel, farvel! Held og lykke med det. Det er helt utroligt!
Sådan ville vi aldrig behandle amerikanske børn.
Og jeg ved ikke, hvorfor vi behandler migrantbørn på denne måde.
: Ja. Jeg vil sige noget, som måske lyder lidt flabet, men sådan mener jeg det ikke,
jeg vil gerne udtrykke noget meget specifikt.
Der er steder i landet, hvor man ikke kan adoptere en hund uden et grundigt baggrundstjek og opfølgning.
Og det mener jeg bogstaveligt, det ved jeg af egen erfaring.
Du tager til et hundeadoptionsarrangement, skal udfylde formularer, vise ID, de tjekker dig og udspørger dig.
Du får hunden, og så er der et hjemmebesøg.
Det fungerer bogstaveligt talt sådan her.
Vi har en større bevidsthed og bekymring og en mekanisme til at dobbelttjekke en hunds helbred og velbefindende.
Og jeg elsker hunde.
Så det forstår jeg godt, og jeg klager ikke over det.
For mig personligt er denne ulige behandling så ... det er så ubetænksomt og skørt fra HHS' side.
Jeg mener, der er ingen undskyldning, ingen forklaring på det.
: Ja, der er ingen anden forklaring, end at det er en forretning, der omsætter for flere milliarder dollars om året.
Lad os holde os til det.
Jeg vil gerne have, at vi taler om pengene.
Dette er en forretning med penge.
Uanset hvad, så sælger de børn, for at sige det meget forenklet, ikke sandt?
Det er en vare, penge skifter hænder, og der er ... de er varerne, smuglergodset, der bliver transporteret.
Hvem tjener på det? Hvem tjener på det?
Mange entreprenører og NGO'er tjener millioner og atter millioner af dollars om året.
: Altså, jeg mener ... lad os gennemgå mekanismerne lidt her, bare for at give folk en idé om, hvordan det fungerer:
Hvis de krydser grænsen, bliver de pågrebet.
Men hvem samler dem op?
Nogle gange er det grænsepolitiet, men nogle gange samler grænsepolitiet bare folk op
og sender en bus eller en minibus af sted.
Og gæt engang! Denne bus eller minibus tilhører et bus- eller transportselskab.
De gør det ikke af et godt hjerte.
De fik regeringens ordre til at køre busser mellem punkt A og B eller mellem modtagelsescenter A og behandlingscenter C.
Men det er en busservice.
Og de kører... Jeg ved det ikke, 10 til 20 busser om dagen.
Mere end det.
Ja, jeg mener kun 10 til 20 over en bestemt vejstrækning, ikke?
Det er enorme transportordrer: Busser, minibusser osv. og så er der flyomkostningerne.
Og så er der de her NGO'er, som bare er en generel betegnelse for ikke-statslige organisationer, men helt ærligt, og
jeg er ked af at indrømme det: Meget ofte er det kirkelige organisationer, som har fundet en måde...
Jeg mener, de havde sikkert gode intentioner til at begynde med, de ville gerne hjælpe folk, Gud velsigne dem, det er fantastisk.
Men så blev det en lukrativ forretning for dem.
Og der er både sekulære og kirkebaserede NGO'er.
Nogle af dem startede som filantroper, der ville hjælpe folk, og nogle af dem er helt ærligt kun ude efter pengene.
Men også her bliver de betalt, næsten per hoved, for at håndtere og behandle disse
mennesker - og det er præcis sådan, man tjener penge.
Der er enorme udgifter, vi taler om hundredvis af millioner dollars.
Ja! Hundredvis af millioner, hver måned.
Det, jeg tror, nogle mennesker ikke er klar over, er, at den kontrakt, jeg havde med den hjemmeside, jeg
arbejdede for, var på over 100 millioner om måneden.
Ingen tænker: "Wow, jeg vil bare afsløre, at mit agentur eller min leverandør får alle disse penge og handler med børn."
Korrekt....
Undskyld mig!
Glem det!
Så det er en kæmpe forretning.
Så er der.... Jeg mener, det er de udestående udgifter og omkostninger til regeringskontrakter.
Og venstrefløjen ville skrige: "Hvad vil du gøre, bare lade dem dø i ørkenen?"
Jeg synes, det er et lidt falsk argument - ingen ville gå ind for det.
Men der er også en anden side, nemlig ulovlige kriminelle pengetransaktioner i det skjulte.
Og det er virkelig der, regeringen mister kontrollen.
Ikke sandt? Når hun overdrager disse børn til hvem ved jeg, handler det om sexhandel, det handler om børnearbejde, det
handler om alle mulige afsporede, bizarre, kriminelle og perverse ting, der kan gøres for at
misbruge, manipulere og udnytte unge mennesker....
Og hele den mørke side af branchen, den hemmelige kriminelle aktivitet. Gud ved, hvor
mange penge der er involveret. Ingen ved det.
Ja, ja. Og Chris, vi adskiller børnene fra deres familier og deres hjemland.
Ja.
Det er det, folk bare ikke forstår.
Oprindeligt var det programmet - jeg mener, den øverstbefalendes hensigt - vi taler om.
Hvad er det endelige formål med dette program?
Jeg troede, det var familiesammenføring, og de mennesker, der oprindeligt tænkte på dette
program, sagde: "Jamen, det er jo familiesammenføring".
Men det er ikke tilfældet i øjeblikket.
Hannah Dreier fra New York Times brugte sine data - efter at have analyseret dem - til at afsløre, at i nogle postnummerområder
besøger mindre end 10 % af børnene deres forældre.
Dette er ikke en "familiesammenkomst".
Dette er en storstilet kriminel operation!
Børn bliver sat til at arbejde i sweatshops.
Børn bliver givet til sexslaveri. Det har de selv sagt.
Børn tre år senere, fordi Anthony Rubin fra Muckraker faktisk opsporede børn, som tre år
senere sagde: "Hør, jeg er stadig i gældsslaveri.
Jeg skylder stadig penge til den person ... som betalte for min smugling her....
Tre år senere skylder disse børn stadig penge.
Det er utroligt, hvad der sker her!
Ja. Og Chris, jeg tror, at det er det, folk bare ikke forstår eller måske aldrig kan
forestille sig, hvad en syg person gør ved et barn.
Ja.
Og det, synes jeg, er noget af det mest forfærdelige, jeg nogensinde har set.
At jeg var nødt til at se ind i dette mørke og tænke: Åh gud, der er mennesker, der gør det her.
Men der er også læger og sygeplejersker, som jeg har talt personligt med.
Jeg mener, de er... De græd og sagde: "Tara, der var en lille pige på syv år, som havde alle de her kønssygdomme."
Ja.
Jeg mener, folk forstår ikke, hvad dårlige mennesker gør ved børn.
Og vi udleverede dem til kriminelle.
Ja.
Jeg vil opfordre folk til at se på de dokumenter, som senator Grassley offentliggjorde den 11. juli .
Du kan se på hans pressemeddelelse og lære, at denne regering har placeret børn i pleje hos MS-13-folk . Er det i orden?
De er onde forbrydere. Hvorfor skal vi give dem børn?
De er kendte medlemmer af transnationale kriminelle organisationer.
Det er, det er ud over al fantasi.
Og helt ærligt, Chris, hvis jeg ikke havde set det med mine egne øjne, ville jeg ikke kunne tro, at den føderale
regering er blevet en leveringsservice med hvide handsker.
Jeg mener, hun er bogstaveligt talt mellemmand i en organisation for børnehandel.
Ja, det gør de.
Jeg mener, det er ikke engang sådan, at de på en eller anden måde er involveret. De udfører det.
De gennemfører en plan for at bortføre og misbruge disse børn. Det er deres spil.
Ja.
Det er hendes operation.
Ja. Og at adskille dem fra deres familier derhjemme ved at lokke dem, det er menneskehandel.
Det er voldelig svindel eller tvang.
Ja.
Så børnene og forældrene, for det var børnene, der fortalte os det.
Ja.
Alle kan have deres argumenter.
Vi kiggede, og jeg kiggede ind i skræmte børns øjne.
Jeg ved det, fordi børnene har fortalt det til mig og andre.
Og der er rapporter med børnenes udsagn. Det kan ikke benægtes.
Børnene sagde: "Ved du hvad, hjemme i Guatemala tjente jeg kun 2 dollars og 50 cent om dagen.
Men menneskehandleren her i Texas fortalte mig, at hvis jeg rejser hjemmefra, kan jeg
komme her til USA og tjene 6 dollars i timen."
Barnet og forældrene tror, at barnet vil blive lige så rigt som Elon Musk.
Ja.
Fra 2 dollars og 50 cents om dagen til 6 dollars i timen.
Og det er simpelthen utænkeligt, at vi tiltrækker sårbare grupper.
Og fra Guatemala kommer indfødte børn, som ikke engang taler spansk.
Præcis.
Så vi er virkelig nødt til at tænke over, hvad der foregår her.
Der skal indføres nye retningslinjer.
Folk med erfaring inden for retshåndhævelse skal være i stand til at beskytte børnene.
Og Sundhedsministeriet skal frigive dataene, så børnene kan blive fundet, og de kriminelle kan blive retsforfulgt.
Vi kan ikke blive ved med at tillade, at dette sker her i USA for sårbare børn, små børn.
Det er virkelig ufatteligt.
Ja! Vi er nødt til at retsforfølge de dyr, der driver de netværk, der gør det her.
Efter min mening bør vi retsforfølge de embedsmænd, der traf disse beslutninger og fik det til at ske.
De er i en kategori for sig selv. Men de skal også holdes ansvarlige.
Selvfølgelig skal de kriminelle bagmænd, der gør det, retsforfølges.
Og så skal vi redde de stakkels børn.
Interviewet med Tara Rodas blev gennemført i oktober 2024, dvs. før Donald Trump blev genvalgt som USA's præsident.
Efter valget udtalte den nye sundhedsminister under Trump, Robert F. Kennedy Jr. offentligt på et ministermøde, at
sundhedsministeriet under Biden havde gjort sig selv "medskyldig i handel med børn til sex og slaveri".
Er udviklingen så vendt til det bedre under Trump?
Den undersøgende journalist Ryan Matta er skeptisk over for dette.
Han har i årevis forsøgt at finde ud af, hvor de forsvundne børn er, og har allerede lavet flere dokumentarfilm om emnet.
I et interview i maj 2025 udtrykte han sin frustration over, at Trump-administrationen endnu ikke havde bragt de
pågældende 300.000 børn tilbage efter 100 dage i embedet.
Han påpeger, at regeringen har mobilnumre og adresser på de sponsorer, som børnene er
blevet henvist til, og at de nemt kan spores.
Han kritiserede også regeringens håndtering af Southwest Key-programmerne.
Southwest Key Programs er en stor organisation med base i USA, som opererer i flere stater.
Det tilbyder en bred vifte af tjenester, herunder flygtningeboliger til uledsagede mindreårige immigranter.
Ryan Matta er overbevist om, at de 30-40 faciliteter i dette program repræsenterer de største af børnehandelsringene.
De var så voldelige, at selv Bidens justitsminister, Merrick Garland, lagde sag an mod disse
institutioner med påstand om, at børn var blevet voldtaget der.
Trumps justitsminister Pam Bondi besluttede dog relativt hurtigt efter sin tiltrædelse, at retssagen skulle droppes.
Det er ret forbløffende, når man sætter sig for at dræne sumpen.
I lyset af sundhedsminister Kennedys udtalelse om, at hans ministerium var medskyldig i denne sexhandel
med børn under den tidligere regering, kan man undre sig over, hvor den juridiske revurdering er.
Hvis Tara Rodas siger, at Kamala Harris stod i spidsen for den største menneske- og sexhandel, bør hun og de ansvarlige
i sundhedsministeriet undersøges så hurtigt som muligt.
Men det er endnu ikke i sigte.
Trump havde allerede under valgkampen før sin første præsidentperiode annonceret, at
han ville sætte Hillary Clinton i fængsel.
Men der blev ikke engang indledt nogen undersøgelser efter valget.
Også i Epstein-skandalen har Trump-administrationen indtil videre undladt at opfylde sit
løfte om efterforskning og offentliggørelse.
Det er ikke overraskende, når man tænker på, at mange ofre og vidner fortæller, at Epstein ikke var en
enkeltstående gerningsmand, men at store dele af det politiske og sociale establishment var involveret i skandalen.
Spørgsmålet er derfor også, om det i tilfældet med børnehandel ved den amerikanske grænse kun er de mindre forbrydere, der
håndteres på en medieeffektiv måde, mens de store fisk, netværkene, NGO'erne og de involverede i
regering og ministerier endnu en gang står uimodsagt?
Så længe disse mennesker ikke bliver sat bag tremmer, må man gå ud fra, at de succeser, der
præsenteres, blot er at stikke befolkningen blår i øjnene.