Godine 2021. Tara Rodas obnašala je visoku poziciju u prihvatilištu za maloljetnike
bez pratnje u Sjedinjenim Američkim Državama.
Odazvala se na poziv Bidenove administracije da pomogne u rješavanju krize s maloljetnim izbjeglicama, koji su u to
vrijeme masovno prelazili južnu granicu Sjedinjenih Država.
Željela je pomoći djeci da se ponovno ujedine sa svojim obiteljima.
Međutim, brzo je primijetila da nešto nije u redu s djecom.
Patili su od napada panike, dozivali su roditelje i rekli da su ih krijumčari namamili u Sjedinjene Američke Države.
Rodas je istražio i otkrio ogromnu mrežu trgovine djecom.
Tako je postala uzbunjivačica koja se sada bori da razotkrije te mreže i drži ih odgovornima.
U dirljivom intervjuu s Chrisom Farrellom ona govori o svojim otkrićima.
Otkriva kako su ova djeca predana kriminalcima koji su ih potom prisiljavali na prisilan rad ili prostituciju.
Ona priča o liječnicima koji kroz suze opisuju kako čak i najmlađa djeca bivaju ožilježena teškim seksualnim zlostavljanjem
i već u dobi osnovne škole pate od spolno prenosivih bolesti.
Ona dalje opisuje kako država subvencionira ovu trgovinu djecom s milijardama funti, da se 325.000 te djece sada smatra nestalom
i da Ministarstvo zdravlja blokira hitno potrebnu istragu.
Pogledajte isječke iz videa s Tarom Rodas u nastavku.
Intervju je proveden u listopadu 2024., prije posljednjih američkih izbora.
Na kraju programa stoga ćemo raspraviti razvoj događaja u ovom pitanju pod trenutnom američkom administracijom.
Ja sam Chris Farrell, a ovo je On Watch.
Dobrodošli u On Watch, podcast organizacije Judicial Watch, gdje istražujemo što se krije iza naslova kako bismo vam
donijeli priče o kojima glavni mediji zaista ne žele da saznate.
Pokušavamo rekonstruirati ono što je zaboravljeno i objasniti nepojmljivo.
Danas vam nudimo sva tri ova elementa.
Još jednom pozdravljamo vrlo hrabru ženu, uzbunjivačicu koja je otkrila i razotkrila nevjerojatnu krizu trgovine ljudima,
seksualne trgovine i zlostavljanja djece u našoj zemlji.
Dobrodošla, Tara Rodas. Dobrodošla, Tara!
Chris, hvala ti puno što si me danas ugostio u svojoj emisiji.
Jako sam zahvalan vama i Judicial Watchu što nastavljate rasvjetljavati ono što znamo da je državom
potpomognuta i poreznim obveznicima financirana trgovina djecom.
Točno. I vjerni gledatelji i slušatelji našeg podcasta sigurno će se sjetiti.
I znam da se sjećaš, jer je naš prvi intervju u srpnju 2023., prije nešto više od godinu
dana, otprilike 14 mjeseci, imao ogromnu publiku.
Imali smo Taru kao gošću da razgovara o svojim iskustvima u centru za prijem i obradu neпраćenih djece.
Priča je nevjerojatna. Mislim da smo razgovarali više od sat vremena.
Moji kolege ovdje će povezati staru epizodu s novom, tako da možete pogledati obje ako ih još niste vidjeli.
Ali samo kao polazišna točka, kao zajednička referentna točka, Tara, reci nam kako si saznala za ovaj
skandalozni, brutalan, državom potpomognuti trgovanje djecom, kako si postala svjesna toga.
Upravo tako, Chrise, vaši gledatelji se možda sjećaju da je početkom 2021. administracija
Biden-Harris uputila poziv svim saveznim zaposlenicima.
Rekli su da, ako ste savezni zaposlenik, trebate napustiti svoju lokalnu upravu kako biste
pomogli u rješavanju krize na južnoj granici.
I bila je to upravo kriza tih nepraćenih djece.
Djeca koja su došla na naše granice bez obitelji, bez roditelja.
A onda je cilj bio dovesti ovu djecu zajedno sa sponzorima iz Sjedinjenih Američkih Država.
A ja sam mislio da se radi o programu obiteljskog ponovnog ujedinjenja.
Mislio sam da ću slikati i slagati slagalice s djecom dok su čekali da se ponovno ujedine sa svojim
roditeljima ovdje u Sjedinjenim Američkim Državama.
Ali to nije bila poanta. Tvoje najbolje namjere nisu imale apsolutno nikakve veze s onim što se zapravo događalo.
Upravo tako. A ono što ja i mnogi drugi savezni dužnosnici koji su bili uključeni u ovu misiju nismo znali...
Nitko nije znao da su djeca putem ovog programa otimana i iskorištavana više od desetljeća.
To je apsolutno šokantno.
Nisam ništa znao o tome kad sam rekao: "Hej, ovdje sam, pošaljite me. Želim pomoći ovoj djeci."
Moj suprug je iz Salvadora. Govorim španjolski.
I pomislio sam, ovo će biti humanitarna misija mog života. Bit će fantastično.
Ispravno.
Samo da bi saznali da djeca nisu znala kamo su ih vodili.
I to je bilo šokantno.
A kad govorimo o djeci, često pomislimo: Oh, to je četrnaestogodišnjak, pa, još je zapravo dijete,
ali šesnaestogodišnjak ili sedamnaestogodišnjak je naravno puno zrelija osoba od desetogodišnjaka.
Ali ne govoriš samo o mladima poput ovih, nego o maloj djeci.
Ispravno.
Mislim, doslovno bebe se šalju preko granice u Sjedinjene Američke Države.
Da. Dojenčad i malena djeca. Nezamislivo je.
Ali Carlos Arellano, zviždač iz MVM-a (američke sigurnosne tvrtke), prevezao je tromjesečno dojenče.
Dakle, ljudi moraju to razumjeti.
MVM je sigurnosna tvrtka koja je dobila zadatak prevoziti tu djecu – naravno, ne svu, ali su u tome imali ulogu.
Imali su ugovor s američkom vladom za prijevoz ljudi.
Da. I govorimo o milijunima i milijunima funti za prijevoz te djece.
To je apsolutno nevjerojatno. A oni imaju samo tri mjeseca.
I, Chrise, tvrdio bih da su neka od djece koja sam vidio svojim očima bila tinejdžeri, uključujući i tinejdžerske dječake.
Ali oni dolaze iz autohtonih zajednica u Gvatemali, govore majanskim dijalektima i ne govore španjolski.
U redu.
Oni su potpuno bespomoćni.
Neka od ove djece nikada nisu pohađala školu.
Ne mogu čitati. Ne mogu pisati.
I onda su ovdje i moraju obavljati prisilni rad.
The New York Times je o tome izvijestio.
Šokantno je da do danas nitko nije učinio ništa da spasi ovu djecu.
Da, mislim, to je zaista zanimljiv dio priče, da ste očito imali svoja osobna iskustva u centru za zbrinjavanje te djece.
Veća priča je čak i objavljena.
Vjerujem da je to bila trodijelna serija u New York Timesu koja je izvještavala o dječjem
radu u pogonima za preradu mesa i drugim mjestima.
Da.
I čovjek bi pomislio da bi se negdje na ljevici, oko Bidena i Harris, to zabilježilo pod motom: "O, Bože,
čak i naš vlastiti propagandni alat, New York Times, kaže da smo mi uzrokovali krizu."
Ali je nekako to prijavljeno. Mislim, morate im odati priznanje za to što su to prijavili.
Bilo je užasno. Ali činilo se da nema nikakvog učinka ili reakcije, ničega.
Ne, nije poduzeta nikakva mjera.
I mislim da je to jedna od najstrašnijih stvari.
Kada smo u lipnju 2021. počeli izvještavati o slučajevima trgovine ljudima, mislili smo da je možda pogođeno 50 djece.
Ali kad smo završili, obradili smo više od 8.300 slučajeva u manje od šest mjeseci kroz
prihvatni centar Pomona Fairplex u kojem sam radio.
Pomislili smo: "O, Bože, ovo pogađa tisuće djece", jer smo vidjeli slučajeve iz vrlo različitih ustanova.
Ali onda je 2023. Hannah Dreier otkrila u New York Timesu da je nestalo 85.000 djece.
I kad smo to zadnji put raspravljali, to je otprilike bila brojka koju smo koristili za kvantificiranje krize.
Ali u stvarnosti je mnogo gore od toga. Ima ih četiri puta više.
Smatram da je trenutno korištena brojka pouzdana i dobro dokumentirana, iako je i dalje procjena.
Broj sada iznosi 325.000 nestale djece.
Nestali su. Nitko ne zna kako su niti gdje se nalaze.
Jednostavno su nestali. Oteti su i nestali.
Da. I najstrašnije je to što nitko nije učinio ništa da spasi ovu djecu.
I ljudi moraju razumjeti da je to političko pitanje.
Mogli bismo pokrenuti najveću operaciju spašavanja djece ikad pokušanu u ljudskoj povijesti ako bi HHS objavio podatke.
Chris, mislim da je ovo nešto o čemu većina ljudi jednostavno nije svjesna.
Ljudi misle: "O, Bože! Djeca su nestala! Što mogu učiniti?"
I oni vjeruju da ne mogu ništa učiniti ili da se ništa ne može učiniti.
Zapravo, savezna vlada ne posjeduje samo podatke o djeci, već i podatke o hraniteljima kod kojih je djeca bila
smještena, kao i detaljne informacije o tim hraniteljima, poput njihove posljednje poznate adrese.
Ali neće poduzeti nikakve mjere protiv njih i neće otkriti podatke; čak ni uz sudski nalog Ministarstvo zdravstva neće
proslijediti te informacije agencijama za provođenje zakona.
A budući da ova vlada zadržava te podatke i skriva ih od agencija za provedbu zakona, nitko
ne zna gdje se nalazi više od 320.000 djece.
I to je neprihvatljivo.
Po mom mišljenju, bez zagovaranja određenog ishoda ili stava, ovo je izuzetno važna informacija za podizanje javne svijesti.
Nacionalni izbori se održavaju u sljedećih nekoliko dana, a ljudi će donositi odluke i
ispunjavati glasački listić ili povlačiti polugu.
Morate donijeti informiranu odluku.
I tako je, po mom mišljenju, naša granična službenica Kamala Harris predsjedala najvećom operacijom
trgovine ljudima i seksualne trgovine u povijesti svijeta.
I da budemo precizniji, oboje ovdje govorimo o trgovini djecom.
Imate neposredno znanje i iskustvo u ovom području.
Primijetio si to.
Znam da danas ovdje govorite kao privatna osoba, ali sretom dolazite iz profesionalnog svijeta općih inspektora.
Stoga ću upotrijebiti kolokvijalni ili žargonski izraz.
Ti si malo 'pametniji' od prosječnog čovjeka.
Znate što vidite kada se suočite s takvim prijevarnim, obmanjujućim i manipulativnim praksama.
Imaš dar za prepoznavanje toga.
I tako vidite što se događa u ovom objektu u Pomoni i kažete: "Hej, čekaj malo. Što tamo radite?"
Mislim, recite našim gledateljima i slušateljima nešto o tome; o vašoj refleksnoj reakciji:
Što se, dovraga, ovdje događa? Što radiš?
U redu. Pa, bilo je prilično lako vidjeti da su djeca koja su imala napade panike trebala biti stavljena pod nadzor
zbog rizika od samoubojstva, plakala su za svojim roditeljima i pričala nam priče o tome kako su ih ovamo namamili.
Nije nam dugo trebalo da shvatimo da imamo ozbiljan problem.
To su djeca. Mislim, to je dragocijeni teret.
Moramo osigurati da ova djeca budu smještena u sigurne domove.
To je bio trenutak kada sam shvatio da je ovo kriza s ovom djecom.
Shvatio sam da nešto ne može biti u redu.
Mislim da je važno da ljudi razumiju da HHS nije agencija za provođenje zakona.
Jednostavno nema znanja, vještina, kompetencija ili stručnosti da poduzme akciju protiv mreža za trgovinu ljudima.
U redu.
Nisu. I nažalost, trenutno su odgovorni za objavu jer nisu uspjeli
.... Ovdje su također donesene političke odluke.
Nažalost, bila je to velika pogrešna procjena političkih donositelja odluka da se smanje
kontrole i sigurnosne provjere za ove navodne sponzore.
I znamo da su neki od tih sponzora članovi transnacionalnih kriminalnih organizacija.
HHS nema potrebne resurse za poduzimanje akcije protiv bandi i visokorangiranih kriminalaca.
Nažalost, neuspjela politika otvorenih granica dovela je do toga da visokopozicionirani kriminalci, ubojice i članovi
transnacionalnih kriminalnih organizacija prelaze naše granice.
Sada su također sponzori i skrbnici ugrožene djece.
I to je... to je nezamislivo!
Ali HHS nije agencija za provođenje zakona.
I zato oni jednostavno ne znaju.
Iznijeli ste važnu točku i želio bih pružiti neke pozadinske informacije o tome.
Neki od naših gledatelja i slušatelja možda trenutno ne razmišljaju o zaštiti granice.
Mislite na ICE .
Mislite na agencije za provođenje zakona koje se bave ilegalnom imigracijom.
Međutim, ključna poenta u cijeloj ovoj raspravi jest da neprakraćena djeca nisu predmet granične policije niti ICE-a.
Ovo spada pod Ministarstvo zdravstva i socijalnih usluga; Ured za preseljenje izbjeglica (ORR).
I to je stvarna vladina agencija odgovorna za skrb, osiguranje i smještaj djece.
Dakle, ovo su administratori zdravstvene zaštite koji upravljaju ovim procesom.
Kao što ste već spomenuli, oni nisu policijski službenici.
Oni ne znaju kako provjeravati ljude ili obavljati provjere.
U osnovi oni samo upravljaju tijelima.
I oni se bave vrlo sofisticiranom kriminalnom organizacijom.
Da.
I oni su u potrazi za robom, a ta roba su ova mala djeca.
I znaju kako iskorištavati tu djecu, manipulirati njima, pretvarati ih u novac i okupljati ih za koga zna koje svrhe.
Upravo tako. I mislim da prosječni gledatelj i većina ljudi jednostavno ne razumiju: da u
svijetu postoje zli ljudi koji djecu smatraju robom.
U redu.
I koriste ih za trgovinu ljudima u svrhu iskorištavanja rada ili seksualne trgovine, pa čak i za nešto još gore.
Jer se droge prodaju jednom; kao jednokratna potrošnja za osobu koja prodaje droge.
Da, dobivaju za to novac, ali ga prodaju samo jednom.
Ako imate dijete, možete ga koristiti svaki dan.
Više puta. Nekoliko puta dnevno, i to je neprekidan izvor prihoda!
I to je ono što ljudi trebaju razumjeti.
Da postoje ljudi koji tako razmišljaju i da moramo poduzeti mjere na političkoj razini kako bismo zaštitili djecu!
Trenutno se vodi rat protiv djece.
Ljudi se moraju probuditi i shvatiti da možemo riješiti ovaj problem, ali ne u sadašnjoj situaciji.
Ovaj program treba temeljito redizajnirati.
I provedu zakona treba vratiti u jednadžbu.
Ovo zahtijeva snažnu izvršnu vlast.
Ali ona može početi spašavati djecu već danas.
Može početi već danas gonjenjem tih kriminalnih elemenata, krijumčara ljudi.
Može početi već danas s uklanjanjem infrastrukture trgovine ljudima.
To bi se i danas moglo dogoditi kad bi na vlasti bili pravi ljudi.
Apsolutno!
A u nekim je slučajevima bilo sasvim očito da su zlikovci koji su otimali tu djecu koristili istu
adresu za više sponzora i više djece koje su preuzimali.
Mislim, nisu se ni potrudili izmišljati lažne adrese.
Neki od tih ljudi bili su vrlo nemarni i lijeni, pa ste imali kuću ili stan u kojem je na istoj adresi bilo prijavljeno
nekoliko "sponzora" i možda pola tuceta ili tucet djece.
Dakle, ne treba vam superanalitički postupak da biste shvatili da su ti loši momci iskorištavali sustav.
Da. Svatko tko ima malo znanja o analizi podataka mogao je vidjeti da nema smisla da sponzor navede dvije različite adrese ili da
tri sponzora žive u jednom stanu i sponzoriraju nekoliko djece.
Nije raketna znanost.
U redu.
A činjenica da je ovaj program u svojoj sadašnjoj formi na snazi već toliko dugo dodatni je dokaz da
odgovorni očito nisu u stanju prepoznati mreže trgovaca ljudima i zaštititi djecu od trgovaca.
Stoga mora doći do radikalne promjene kako bi se spasila ova djeca!
Je li bilo uobičajeno da se ova djeca fotografiraju i uzimaju im otisci prstiju?
Otisci prstiju? Ne. Fotografirali smo djecu.
To je još jedna važna informacija koju treba znati. HHS ima fotografiju djeteta.
HHS ima informacije. Samo ih neće podijeliti.
Da. Dakle, ovo su vjerodostojni pokazatelji.
Ovo su upotrebljivi tragovi.
Da.
Mislim, da se to dogodilo prije tri godine, Bog zna gdje bi bili.
Ali postoji temeljno istražno djelovanje koje se može provesti; policija bi mogla locirati adrese i osobe te tražiti djecu.
Imate fotografiju. I sada ona više nije dvanaestogodišnja djevojčica, možda sada ima četrnaest godina,
ali vi i dalje imate njezinu fotografiju, opći opis i možda čak naznaku njezina identiteta.
Dakle, postoji niz policijskih istraga koje bi se mogle provesti u preliminarnoj fazi kako
bi se utvrdilo tko bi se mogao odmah spasiti.
Apsolutno!
I također tko su kriminalci koje treba kazneno goniti, zar ne?
Točno .
Tara Rodas: Jer ako se sto djece očito dostavlja na jednu adresu, onda postoji skup informacija koje se moraju
izravno proslijediti nadležnim tijelima za provedbu zakona kako bi mogla provesti istragu.
Ali neće objaviti podatke, Chrise.
To je nevjerojatno.
Senator Grassley podnio je kaznenu prijavu.
Senator Grassley se godinama zalaže za ovu djecu bez pratnje.
U srpnju je održao saslušanja u Senatu.
On je zapravo podnio kaznene prijave FBI-u i DHS-u , ali HHS je odbio objaviti podatke, čak ni uz sudske pozive.
Nisu na to odgovorili.
U većini slučajeva to je rezultiralo time da su istrage Ministarstva uspjele locirati manje od 4% svojih meta.
Dakle, manje od 4 % djece koju su tražili i manje od 4 % krijumčara, jer HHS nije suradljiv i neće im dostaviti podatke.
To je nezamislivo.
Što kaže HHS? Kako to opravdavaju?
Pozivaju li se na propise o zaštiti podataka ili što? Što je ovo smiješno ne-surađivanje?
Što...? Da. Mislim... Obično iznesu neku tanku izliku, ma koliko god bila smiješna.
Ali se barem prave da poštuju zakon ili štite mlade ljude i privatnost.
Je li to tvoj izgovor?
Da, kažu da je to privatnost sponzora i da im je to važnije od svega ostalog.
A to je, zauzvrat, potpuno pogrešno razmišljanje.
Da. Da.
Sponzori nikada ne moraju podnositi izvješća ORR-u.
Dakle, predajemo dijete nekome tko više nikada neće morati primati poziv od savezne vlade.
To uopće nema nikakvog smisla.
Dijete se pojavi na granici i ima telefonski broj i ime osobe ovdje u Sjedinjenim Američkim Državama.
Kako je dobio podatke?
Pa, djeca nam kažu da su to dobili na putu ovamo.
Da. A zatim to proslijede našoj izvrsnoj graničnoj policiji, koja djeluje kao kontaktna točka SAD-a.
U redu.
Ova kontaktna točka u SAD-u mora potom predati dijete HHS-u u roku od 72 sata.
Naš je cilj bio predati dijete američkoj kontaktnoj točki u roku od 10 do 14 dana.
To su bili naši takozvani "sponzori".
Vjerujem da ljudi nisu svjesni da se u roku od dva tjedna djeca predaju ljudima ovdje u Sjedinjenim Američkim
Državama koji nikada više neće morati odgovoriti na poziv vlade.
Predajemo skrbništvo. To je to.
Ćao! Sretno s tim. Nevjerojatno!
Nikada ne bismo tako postupali s američkom djecom.
I ne znam zašto ovako postupamo s djecom migranata.
: Da. Reći ću nešto što bi moglo zvučati olako, ali to ne mislim tako; želim izraziti nešto vrlo konkretno.
Postoje mjesta u ovoj zemlji gdje ne možete posvojiti psa bez temeljite provjere prošlosti i naknadnog praćenja.
I to mislim doslovno; znam to iz prve ruke.
Odlazite na događaj posvajanja pasa, morate ispuniti obrasce, pokazati identifikaciju i oni vas provjeravaju i ispituju.
Dobijete psa, a zatim slijedi kućni posjet.
To doslovno tako funkcionira.
Imamo veću svijest i zabrinutost te mehanizam za dvostruku provjeru zdravlja i dobrobiti psa.
I ja sam ljubitelj pasa.
Dakle, to razumijem i ne žalim se na to.
Što se mene osobno tiče, ovaj nejednak tretman je tako... tako nepromišljen i lud s strane HHS-a.
Mislim, nema opravdanja, nema objašnjenja za to.
: Da, nema objašnjenja za to, osim da je to posao s godišnjom prodajom od nekoliko milijardi dolara.
Držimo se toga.
Želim da razgovaramo o novcu.
Ovo je posao s novcem.
Vidiš, na kraju krajeva, da to kažem vrlo jednostavno, oni prodaju djecu, zar ne?
To je roba, novac mijenja vlasnike, i postoje ... oni su roba, krijumčarena roba koja se prevozi.
Tko profitira od ovoga? Tko?
Mnogi izvođači radova i nevladine organizacije zarađuju milijune i milijune dolara godišnje.
: Pa, mislim... hajdemo malo proći kroz mehanizme, samo da ljudi dobiju ideju kako to funkcionira:
Ako pređu granicu, bit će uhapšeni.
Ali tko ih pokupi?
Ponekad je to granična policija, ali ponekad granična policija jednostavno okupi ljude i pošalje autobus ili minibus.
Pogodi što! Ovaj autobus ili minivan pripada autobusnoj ili prijevozničkoj tvrtki.
Ne rade to iz čiste dobrote.
Vlada ih je angažirala da upravljaju autobusima između točke A i B ili između prijemnog centra A i centra za obradu C.
Ali to je autobusna usluga.
I voze... ne znam, 10 do 20 autobusa dnevno.
Više od toga.
Da, mislim, 10 do 20 na određenom dijelu rute, zar ne?
To su ogromne narudžbe za prijevoz: autobusi, minibusi itd., a uz to su i troškovi letenja.
A onda postoje te nevladine organizacije, što je samo opći pojam za ne-vladine organizacije, ali, da budem
iskren i žao mi je to priznati, vrlo često su to crkvene organizacije koje su pronašle način...
Mislim, vjerojatno su na početku imali dobre namjere, željeli su pomoći ljudima, Bog ih blagoslovio, to je sjajno.
Ali je to za njih postalo unosan posao.
Postoje i sekularne i crkvene nevladine organizacije.
Neki su od njih započeli kao dobrotvori koji su željeli pomoći ljudima, a neki su iskreno zainteresirani samo za novac.
Ali i ovdje ih plaćaju, gotovo po glavi, za naknade za obradu i rukovanje tim ljudima – i upravo se tako zarađuje.
Ovo uključuje ogromne troškove, ovdje govorimo o stotinama milijuna dolara.
Da! Stotine milijuna, svaki mjesec.
Ono što neki ljudi jednostavno ne mogu shvatiti, po mom mišljenju, jest da je ugovor koji sam imao za web stranicu
na kojoj sam radio vrijedio više od sto milijuna mjesečno.
Nitko ne misli: "Vau! Samo ću otkriti da moja agencija ili izvođač dobiva sav taj novac i trguje djecom."
U redu...
Ispričajte!
Ne brini!
Dakle, ovo je ogroman posao.
Zatim postoji... mislim, to su rashodi i troškovi ugovora otvorene vlade.
A ljevičari bi vikali: "Što želiš učiniti, samo ih pusti da umru u pustinji?"
Mislim da je to neka vrsta lažnog argumenta — nitko to ne bi zagovarao.
Ali postoji i druga strana ovoga, naime ilegalne kriminalne transakcije novca koje se provode u tajnosti.
I to je zapravo trenutak u kojem vlada gubi kontrolu.
Zar ne? Čim ih preda kome god, sve se svodi na trgovinu ljudima u seksualne svrhe, dječji rad, mnoštvo izopačenih,
bizarnih, kriminalnih i perverznih stvari kojima bi se moglo zlostavljati, manipulirati i iskorištavati mlade ljude...
A tu je i cijela mračna strana posla, tajna kriminalna aktivnost. Samo Bog zna koliko je novca u pitanju. Nitko ne zna.
Da, da. I Chrise, mi odvajamo djecu od njihovih obitelji i njihove domovine.
U redu.
To je stvar koju ljudi jednostavno ne razumiju.
Izvorno, program – mislim, zapovjednikova namjera – o tome govorimo.
Koja je krajnja svrha ovog programa?
Mislio sam da je to obiteljsko ujedinjenje, a ljudi koji su izvorno osmislili ovaj program
rekli su: "Pa, to je obiteljsko ujedinjenje."
Međutim, to trenutno nije slučaj.
Hannah Dreier iz New York Timesa otkrila je, na temelju svojih podataka – nakon njihove obrade – da u nekim poštanskim
brojevima manje od 10% djece posjećuje svoje roditelje.
Ovo nije "obiteljsko ujedinjenje".
Ovo je kriminalna operacija velikih razmjera!
Djeca se stavljaju na rad u eksploatacijske tvornice.
Djeca se prodaju u seksualno ropstvo. Oni su to sami rekli.
Djeca tri godine kasnije, jer je Anthony Rubin iz Muckraker zapravo pronašao djecu koja su tri godine
kasnije rekla: "Gledaj, još sam u dugovnom ropstvu."
Još dugujem novac osobi koja je platila moje krijumčarenje ovamo...
Tri godine kasnije, ova djeca još uvijek duguju novac.
Nevjerojatno je što se ovdje događa!
Da. I Chris, mislim da ljudi to jednostavno ne razumiju ili možda nikada ne mogu zamisliti što bolesna osoba čini djetetu.
U redu.
I to je, mislim, jedna od najstrašnijih stvari koje sam ikada vidjela.
Da sam morao pogledati u tu tamu i pomislio: O, Bože moj, postoje ljudi koji čine takve stvari.
Ali postoje i liječnici i medicinske sestre s kojima sam osobno razgovarao.
Mislim, oni su... znaš, u suzama su rekli: "Tara, bila je sedmogodišnja djevojčica koja
je imala sve te spolno prenosive bolesti."
U redu.
Mislim, ljudi ne razumiju što zločesti ljudi rade djeci.
I predali smo ih kriminalcima.
Ispravno.
Pozivam ljude da pogledaju dokumente koje je senator Grassley objavio 11. srpnja .
Možete pogledati njegovo priopćenje za medije i saznati da je ova vlada smjestila djecu u skrb ljudi iz MS-13 . U redu?
Oni su okrutni kriminalci. Zašto bismo im dali djecu?
Poznati su članovi transnacionalnih kriminalnih organizacija.
To je izvan mašte.
I iskreno, Chrise, da to nisam vidio svojim očima, ne bih vjerovao da je savezna vlada
postala dostavna služba s bijelim rukavicama.
Mislim, ona je doslovno posrednica za organizaciju za trgovinu djecom.
Da, oni to provode.
Mislim, nije da su u to ikako uključeni. Oni to provode.
Oni provode plan otmice i zlostavljanja ove djece. To je njihova igra.
Da.
To je vaša operacija.
Da. A odvajanje djece od njihovih obitelji kod kuće mamivši ih je trgovina ljudima.
To je nasilna prijevara ili prisila.
Ispravno.
Pa, djeca i njihovi roditelji, jer su nam to djeca rekla.
U redu.
Znaš, svatko može imati svoje argumente.
Pogledali smo i vidio sam oči uplašene djece.
Znam to zato što su mi to djeca i drugi rekli.
A postoje izvještaji s izjavama djece. To se ne može poreći.
Djeca su rekla: "Znaš, kod kuće u Gvatemali sam zarađivao samo 2,50 funti dnevno."
Ali mi je krijumčar ljudi ovdje u Teksasu rekao da, ako napustim dom, mogu doći ovdje u
Sjedinjene Države i zarađivati 6 funti po satu.
Dijete i roditelji vjeruju da će dijete postati bogato kao Elon Musk.
U redu.
Od 2,50 £ dnevno do 6 £ po satu.
I jednostavno je nezamislivo da bismo privukli ranjive skupine stanovništva.
Iz Gvatemale dolaze domorodačka djeca koja ne govore ni španjolski.
Upravo.
Dakle, stvarno moramo razmisliti o tome što se ovdje događa.
Moraju se uvesti nove smjernice.
Osobe s iskustvom u provođenju zakona moraju biti sposobne zaštititi djecu.
Ministarstvo zdravstva mora objaviti podatke kako bi se djeca pronašla, a kriminalci kaznili.
Ne možemo nastaviti dopuštati da se ovo događa ovdje u Sjedinjenim Američkim Državama ranjivim djeci, maloj djeci.
To je zaista nezamislivo.
Da! Moramo kazneno goniti životinje koje upravljaju mrežama koje to rade.
Po mom mišljenju, trebali bismo kazneno goniti dužnosnike vlade koji su donijeli ove odluke i prouzročili da se ovo dogodi.
Oni su u svojoj kategoriji. Ali i oni moraju biti odgovorni.
Naravno, kriminalni mozgovi koji stoje iza ovoga moraju biti procesuirani.
A onda moramo spasiti ovu jadnu djecu.
Intervju s Tarom Rodas proveden je u listopadu 2024., prije nego što je Donald Trump ponovno izabran za predsjednika SAD-a.
Nakon izbora, Trumpov novi ministar zdravstva, Robert F. Kennedy Jr., javno je na sastanku kabineta izjavio da se
Ministarstvo zdravstva pod Bidenom učinilo "suučesnikom u trgovini djecom radi seksa i ropstva".
Je li Trump donio promjenu na bolje?
Istraživački novinar Ryan Matta je skeptičan prema ovome.
Godinama pokušava otkriti gdje su nestala djeca i već je snimio nekoliko dokumentaraca o toj temi.
U intervjuu u svibnju 2025. izrazio je frustraciju što Trumpova administracija još nije
vratila 300.000 djece nakon 100 dana na dužnosti.
On ističe da vlada ima brojeve mobitela i adrese sponzora kod kojih su djeca smještena te da ih se lako može pronaći.
Također je kritizirao način na koji je vlada vodila programe Southwest Key.
Southwest Key Programmes je velika organizacija sa sjedištem u Sjedinjenim Američkim
Državama koja djeluje u nekoliko saveznih država.
Nudi širok raspon usluga, uključujući smještaj za izbjeglice – maloljetne imigrante bez pratnje.
Ryan Matta je uvjeren da 30 do 40 institucija u ovom programu predstavljaju najveće mreže trgovine djecom.
Bili su toliko agresivni da je čak i Bidenov glavni državni odvjetnik Merrick Garland podnio tužbu
protiv tih ustanova, jer su ondje navodno silovali djecu.
Međutim, Trumpova glavna državna odvjetnica Pam Bondi odlučila je relativno brzo nakon
preuzimanja dužnosti da tužba bude povučena.
Ovo je prilično zapanjujuće, s obzirom na to da je u početnoj najavi bilo obećano da će se isušiti močvara.
S obzirom na izjavu ministra zdravstva Kennedya da je njegovo ministarstvo bilo suučesno u trgovini djecom za seksualne radnje
pod prethodnom vladom, čovjek se pita gdje je pravna istraga.
Ako Tara Rodas kaže da je Kamala Harris bila zadužena za najveću operaciju trgovine ljudima i seksualne
trgovine, tada bi što prije trebalo pokrenuti istrage protiv nje i odgovornih u Ministarstvu zdravlja.
Međutim, to još nije na vidiku.
Tijekom svoje kampanje za prvi mandat predsjednika, Trump je već najavio svoju namjeru da Hillary Clinton stavi u zatvor.
Međutim, nakon izbora nije pokrenuta ni istraga.
I u Epsteinu skandalu Trumpova administracija dosad nije ispunila svoje obećanje da će istražiti i objaviti činjenice.
To nije iznenađujuće kada se uzme u obzir da mnoge žrtve i svjedoci navode da Epstein nije djelovao sam,
već da su veliki dijelovi političkog i društvenog establišmenta bili uključeni u skandal.
To postavlja pitanje je li se u slučaju trgovine djecom na američkoj granici medijska pozornost usmjerila samo na manje
kriminalce, dok su velike ribe, mreže, nevladine organizacije i oni uključeni u vladu i ministarstva ponovno ostali netaknuti.
Sve dok oni nisu zaključani, mora se pretpostaviti da su predstavljeni uspjesi samo
dimna zavjesa za obmanjivanje stanovništva.