Tara Rodas 2021-ben az Egyesült Államokban dolgozott egy kísérő nélküli gyermekeket befogadó központban vezetői pozícióban.
A Biden-kormányzat felhívására reagált, hogy segítsen az USA déli határát tömegesen átlépő kiskorú menekültek válsághelyzetében.
Segíteni akart abban, hogy a gyerekek újraegyesüljenek a családjukkal.
Hamar rájött azonban, hogy valami nincs rendben a gyerekekkel.
Pánikrohamoktól szenvedtek, szüleikért kiabáltak, és azt mondták, hogy csempészek csalták őket az Egyesült Államokba.
Rodas nyomozott, és egy hatalmas gyermekkereskedelmi hálózatra bukkant.
Így lett belőle bejelentő, aki most azért küzd, hogy leleplezze ezeket a hálózatokat és bíróság elé állítsa őket.
A Chris Farrellnek adott megható interjúban mesél felfedezéseiről.
Felfedi, hogyan adják át ezeket a gyerekeket bűnözőknek, akik aztán kényszermunkára vagy prostitúcióra kényszerítik őket.
Olyan orvosokról mesél, akik könnyes szemmel írják le, hogy a nagyon fiatal gyermekek milyen sebeket szenvednek a
tömeges szexuális visszaélések miatt, és már általános iskolás korukban szexuális úton terjedő betegségekben szenvednek.
Azt is leírja, hogy az állam milliárdokkal támogatja ezt a gyermekkereskedelmet, hogy 325 000 ilyen gyermeket
már eltűntnek tekintenek, és hogy az Egészségügyi Minisztérium akadályozza a sürgősen szükséges tisztázást.
Az alábbiakban részleteket láthat a Tara Rodas-szal készült videóból.
Az interjú 2024 októberében, azaz a legutóbbi amerikai választások előtt készült.
A műsor végén ezért megvizsgáljuk, hogy a jelenlegi amerikai kormányzat alatt milyen fejlemények történtek ebben a kérdésben.
[Interjúkészítő: Chris Farrell vagyok, és ez itt az "On Watch".
Üdvözöljük a "On Watch" című podcastban, a Judicial Watch podcastjában, ahol a címlapok mögé nézünk,
hogy olyan történeteket mutassunk be, amelyekről a mainstream média nem akarja, hogy tudjanak.
Megpróbáljuk rekonstruálni az elfeledettet és megmagyarázni az érthetetlent.
Ma mindhárom elemet megtalálod nálunk.
Ismét tisztelgünk egy nagyon bátor nő, egy bejelentő előtt, aki felfedezett és leleplezett egy hihetetlen emberkereskedelemmel,
szexkereskedelemmel és gyermekbántalmazással kapcsolatos válsághelyzetet az országunkban.
Üdvözöljük Tara Rodast. Üdvözöljük, Tara!
Chris, köszönöm szépen, hogy meghívtál a mai műsorodba.
Nagyon hálás vagyok önnek és a Judicial Watch-nak, amiért nem szűnik meg fényt deríteni arra, amiről
tudjuk, hogy államilag támogatott és az adófizetők által finanszírozott gyermekkereskedelem.
Pontosan. És a podcastunk hűséges nézői és hallgatói biztosan emlékeznek rá.
És tudom, hogy emlékeznek rá, mert az első interjúnknak 2023 júliusában, alig több mint egy évvel ezelőtt,
körülbelül 14 hónappal ezelőtt, hatalmas közönsége volt.
Vendégünk volt Tara, aki a kísérő nélküli gyermekeket fogadó és feldolgozó központban szerzett tapasztalatairól beszélt.
A történet hihetetlen. Azt hiszem, több mint egy órát beszéltünk.
A kollégáim itt linkelik az előző epizódot a mostani epizódhoz, így mindkettőt megnézheted, ha még nem láttad őket.
De csak kiindulópontként, közös viszonyítási pontként, Tara, mesélje el nekünk, hogyan szerzett tudomást erről
a felháborító, brutális, államilag támogatott gyermekkereskedelemről, hogyan szerzett róla tudomást.
Rendben, Chris, a nézők talán emlékeznek rá, hogy 2021 elején a Biden-Harris-kormány
felhívást intézett a szövetségi alkalmazottakhoz.
Azt mondták, ha szövetségi alkalmazott vagy, hagyd ott a helyi ügynökségedet, hogy
segíts a déli határon kialakult válsághelyzetben.
És ez kifejezetten a kísérő nélküli gyermekek válsága volt.
Gyermekek, akik család nélkül, szülő nélkül érkeztek a határainkra.
A cél az volt, hogy ezeket a gyerekeket összehozzuk az Egyesült Államokból érkező szponzorokkal.
Én pedig azt hittem, hogy egy családegyesítési programról van szó.
Azt hittem, hogy festeni és kirakózni fogok a gyerekekkel, amíg arra várnak, hogy
újraegyesüljenek a szüleikkel itt az Egyesült Államokban.
De nem ez volt a lényeg. A legjobb szándékuknak abszolút semmi köze nem volt ahhoz, ami valójában történt.
Igen. És amit én és sok más szövetségi tisztviselő, akik részt vettek ebben a küldetésben, nem tudtunk.....
Senki sem tudta, hogy a program keretében gyerekeket raboltak el és használtak ki több mint egy évtizeden keresztül.
Ez teljesen megdöbbentő.
Szóval nem tudtam semmit erről, amikor azt mondtam: "Hé, itt vagyok, küldjetek el. Segíteni akarok ezeknek a gyerekeknek."
A férjem El Salvadorból származik. Én spanyolul beszélek.
És azt hittem, hogy ez lesz életem humanitárius küldetése. Fantasztikus lesz.
Igen.
Csak azt mondták, hogy a gyerekek nem tudják, hová viszik őket.
És ez megdöbbentő volt.
És amikor gyerekekről beszélünk, gyakran azt gondoljuk: Ó, az egy 14 éves, nos, valójában még mindig gyerek, de egy 16 vagy
17 éves természetesen sokkal érettebb ember, mint egy 10 éves.
De nem csak ilyen fiatalokról van szó, hanem kisgyerekekről.
Igen.
Úgy értem, szó szerint csecsemők, akiket a határon keresztül küldtek az Egyesült Államokba.
Igen. Csecsemők és kisgyermekek. Ez elképzelhetetlen.
Carlos Arellano, az MVM (amerikai biztonsági cég) bejelentője azonban egy három hónapos csecsemőt szállított.
Tehát az embereknek ezt meg kell érteniük.
Az MVM egy biztonsági cég, amelyet felbéreltek, hogy szállítsa ezeket a gyerekeket -
természetesen nem mindet, de szerepet játszottak.
Szerződésük volt az amerikai kormánnyal az emberek szállítására.
Igen. És milliókról és milliókról beszélünk ezeknek a gyerekeknek a szállításáért.
Ez teljesen hihetetlen. És még csak három hónaposak.
És, Chris, azt állítom, hogy néhány gyerek, akiket a saját szememmel láttam,
tizenévesek voltak, beleértve a tizenéves fiúkat is.
De ők Guatemala őslakos népcsoportjaiból származnak, maja dialektusokat beszélnek, és nem spanyolul.
Helyes.
Ön teljesen védtelen.
E gyermekek közül néhányan soha nem jártak iskolába.
Nem tudnak olvasni. Nem tudnak írni.
Aztán itt vannak, és kényszermunkát kell végezniük.
Erről a New York Times is beszámolt.
Megdöbbentő, hogy a mai napig senki nem tett semmit ezeknek a gyerekeknek a megmentéséért.
Igen, úgy értem, ez egy nagyon érdekes része a történetnek, hogy nyilvánvalóan önnek is voltak
személyes tapasztalatai a gyermekeket feldolgozó központban.
A nagyobb történetről még beszámoltak is.
Azt hiszem, a New York Times háromrészes sorozatot közölt a húsfeldolgozó üzemekben
és más helyeken alkalmazott gyermekmunkáról.
Igen.
És azt gondolná az ember, hogy ez valahol a baloldalon, Biden és Harris környékén így hangzik: "Ó, Istenem, még
a saját propagandaeszközünk, a New York Times is azt mondja, hogy mi okoztuk a válságot.".
De valahogy mégis beszámoltak róla. Azt hiszem, meg kell adni nekik az elismerést, hogy beszámoltak róla.
Szörnyű volt. De úgy tűnt, hogy nem volt semmilyen hatása vagy reakciója, semmi.
Nem, egyáltalán nem volt semmilyen hatás. Nem történt semmilyen intézkedés ezeknek a gyerekeknek a megmentése érdekében.
És azt hiszem, ez az egyik legijesztőbb dolog.
Amikor 2021 júniusában elkezdtünk beszámolni az emberkereskedelem eseteiről, úgy gondoltuk, hogy talán 50 gyermek érintett.
De mire végeztünk, kevesebb mint hat hónap alatt több mint 8300 ügyet dolgoztunk fel a
Pomona Fairplex fogadóközpontban, ahol dolgoztam.
Azt gondoltuk: "Ó, Istenem, ez több ezer gyermeket érint: Mert nagyon különböző intézményekből származó eseteket láttunk.
De aztán 2023-ban Hannah Dreier a New York Timesban felfedte, hogy 85 000 gyermek tűnt el, tűnt el.
És amikor legutóbb beszéltünk erről, nagyjából ez volt az a szám, amellyel a válságot számszerűsítettük.
A valóságban azonban ennél sokkal rosszabb a helyzet. Négyszer annyian vannak.
A most használt számadatot megbízhatónak és jól dokumentáltnak tartom, bár ez még mindig becslés.
Ez a szám jelenleg 325 000 eltűnt gyermek.
Hiányoznak. Senki sem tudja, hogy vannak, vagy hogy hol vannak.
Egyszerűen eltűntek. Elrabolták őket és eltűntek.
Igen. És az ijesztő az, hogy senki nem tett semmit, hogy megmentse ezeket a gyerekeket.
És az embereknek meg kell érteniük, hogy ez egy politikai kérdés.
Elindíthatnánk az emberiség történetében valaha megkísérelt legnagyobb gyermekmentő akciót, ha a HHS kiadná az adatokat.
Chris, azt hiszem, ez az, amit a legtöbb ember nem vesz észre.
Az emberek azt gondolják: "Ó, Istenem! A gyerekek eltűntek! Mit tehetnék?"
És azt hiszik, hogy semmit sem tehetnek, vagy hogy semmit sem lehet tenni.
Valójában a szövetségi kormány nemcsak a gyermekek adataival rendelkezik, hanem azon nevelőszülők adataival is, akiknél a
gyermekeket elhelyezték, valamint részletes információkkal ezekről a nevelőszülőkről, például az utolsó ismert címükkel.
De nem lépnek fel ellenük, és nem adják át az adatokat, az Egészségügyi Minisztérium még idézéssel sem adja
át ezeket az információkat a bűnüldöző hatóságoknak.
És mivel a kormány visszatartja ezeket az adatokat, és elrejti a bűnüldöző szervek elől,
senki sem tudja, hol van több mint 320 000 gyermek.
És ez elfogadhatatlan.
Véleményem szerint - anélkül, hogy bármilyen konkrét eredmény vagy álláspont mellett érvelnék - ez hihetetlenül
fontos információ a nyilvánosság tájékoztatása szempontjából.
A következő napokban országos választások következnek, és az emberek dönteni fognak,
kitöltik a szavazólapot vagy meghúzzák a kart.
Megalapozott döntést kell hoznia.
És így a határbiztosunk, Kamala Harris véleményem szerint a világtörténelem legnagyobb ember- és
szexkereskedelemmel kapcsolatos műveletének elnöke volt.
Konkrétabban a gyermekkereskedelemről van szó, amiről mindketten beszélünk.
Első kézből származó ismeretekkel és tapasztalatokkal rendelkeznek ezen a területen.
Megfigyelted.
Tudom, hogy ön ma magánemberként beszél itt, de szerencsére ön a főfelügyelők szakmai világából érkezett.
Ezért egy köznyelvi vagy szlengkifejezést fogok használni.
Egy kicsit "okosabbak", mint az átlagember.
Tudja, hogy mit lát, amikor ilyen csalásokkal, átverésekkel és manipulációs gyakorlatokkal szembesül.
Önnek van érzéke ahhoz, hogy ezt felismerje.
És amikor látod, hogy mi folyik ebben a létesítményben; Pomona-ban, azt mondod: "Hé, várj egy percet. Mit csináltok?"
Úgy értem, miért nem mesél erről egy kicsit a nézőinknek és a hallgatóinknak; a térdből jövő reakciójáról:
"Mi a fene folyik itt? Mit csinálsz?"
Igen. Nos, nagyon könnyű volt látni, hogy a pánikrohamokban szenvedő gyerekeket öngyilkossági megfigyelés alá
kellett helyezni, akik a szüleik után kiabáltak, és történeteket meséltek arról, hogyan csalták ide őket.
Nem tartott sokáig, mire rájöttünk, hogy komoly problémánk van.
Ezek gyerekek. Úgy értem, ez értékes szállítmány.
Biztosítanunk kell, hogy ezek a gyermekek biztonságos otthonokban kerüljenek elhelyezésre.
Ez volt az a pillanat, amikor rájöttem, hogy ezek a gyerekek válságban vannak.
Rájöttem, hogy valami nem lehet rendben.
És azt hiszem, fontos, hogy az emberek megértsék, hogy a HHS nem bűnüldöző szerv.
Egyszerűen nem rendelkezik a megfelelő ismeretekkel, készségekkel, kompetenciákkal vagy szakértelemmel
ahhoz, hogy fellépjen az emberkereskedő hálózatok ellen.
Igen.
Nem tették. És sajnos jelenleg ők a felelősek a kibocsátásért, mert ezt elmulasztották.
.... Ezek is politikai döntések, amelyeket meghoztak.
Sajnos, a politikai döntéshozók részéről nagy hiba volt az ellenőrzések és a biztonsági ellenőrzések
csökkentése ezeknek az állítólagos szponzoroknak a tekintetében.
És tudjuk, hogy e szponzorok közül néhányan transznacionális bűnszervezetek tagjai.
A HHS nem rendelkezik a szükséges erőforrásokkal a bandák és a magas szintű bűnözők elleni fellépéshez.
Sajnos a nyitott határok kudarcba fulladt politikája ahhoz vezetett, hogy magas rangú bűnözők, gyilkosok és a
transznacionális bűnszervezetek tagjai átlépték határainkat.
Ők most már a kiszolgáltatott gyermekek támogatói és gondozói is.
És ez ... ez elképzelhetetlen!
A HHS azonban nem bűnüldöző szerv.
És ezért egyszerűen nem tudják.
Ön egy fontos kérdést vetett fel, és szeretnék néhány háttérinformációt nyújtani.
Nézőink és hallgatóink közül néhányan talán most nem a határvédelemre gondolnak.
Ön az ICE-re gondol.
Ön az illegális bevándorlással foglalkozó bűnüldöző szervekre gondol.
Az egész vita szempontjából azonban döntő fontosságú, hogy a kísérő nélküli gyermekek nem a határrendészet vagy az ICE ügye.
Ez az "Egészségügyi és Jóléti Minisztérium" alá tartozik; a Menekültügyi Letelepítési Hivatal - az ORR .
Ez pedig a gyermekek gondozásáért, ellátásáért és elhelyezéséért felelős tényleges kormányzati szerv.
Ezért ők az egészségügyi adminisztrátorok, akik ezt a folyamatot irányítják.
Mint már említette, ők nem bűnüldöző tisztviselők.
Nem tudják, hogyan kell ellenőrizni az embereket, vagy hogyan kell ellenőrzéseket végezni.
Alapvetően csak a testeket kezelik.
És egy nagyon kifinomult bűnszervezettel van dolguk.
Igen.
És egy árut keresnek, és ez az áru ezek a kisgyerekek.
És tudják, hogyan használják ki ezeket a gyerekeket, hogyan manipulálják őket, hogyan csinálnak belőlük pénzt, és
hogyan használják fel őket Isten tudja, milyen célokra.
Pontosan. És ez az, amit szerintem az átlagos néző és a legtöbb ember egyszerűen nem ért: hogy vannak gonosz
emberek a világban, akik a gyerekeket árucikknek tekintik.
Igen.
És emberkereskedelemre használják őket, munkaerő-kizsákmányolásra vagy szexkereskedelemre és még rosszabbra.
Mert a kábítószereket egyszer adják el; egyszeri fogyasztásként a kábítószert árusító személy számára.
Igen, pénzt kapnak érte, de csak egyszer adják el.
Ha van gyermeke, minden nap használhatja.
Többször is. Naponta többször, és ez egy folyamatos bevételi forrás!
És ez az, amit az embereknek fel kell ismerniük.
Hogy vannak emberek, akik így gondolkodnak, és hogy politikai szinten kell lépéseket tennünk a gyermekek védelme érdekében!
Jelenleg háború folyik a gyermekek ellen.
Az embereknek fel kell ébredniük, és rá kell jönniük, hogy meg tudjuk oldani ezt a problémát, de nem a jelenlegi helyzetben.
Ezt a programot alapvetően át kell alakítani.
A bűnüldözést pedig vissza kell vonni az egyenletbe.
Ehhez erős vezetői pozícióra van szükség.
De már ma elkezdheti a gyermekek megmentését.
Már ma megkezdhetné a büntetőeljárást ezekkel a bűnöző elemekkel, az emberkereskedőkkel szemben.
Már ma elkezdődhetne az emberkereskedelem infrastruktúrájának felszámolása.
Ez ma is megtörténhetne, ha a megfelelő emberek lennének hivatalban.
Abszolút!
És néhány esetben elég nyilvánvaló volt, hogy a rosszfiúk, akik elrabolták ezeket a gyerekeket, ugyanazt a címet használták
több szponzor és több gyerek számára, akiket elkaptak.
Úgy értem, még csak azzal sem vesződtek, hogy hamis címeket színleljenek.
Néhányan ezek közül az emberek közül nagyon hanyagok és lusták voltak, így volt egy ház vagy lakás, ahol több "szponzor" és
talán fél tucat vagy egy tucat gyerek volt egy címre bejelentve.
Tehát nincs szükség szuper analitikus folyamatra ahhoz, hogy rájöjjön, hogy a rendszert kihasználják ezek a rosszfiúk.
Igen. Bárki, aki egy kicsit is ért az adatelemzéshez, láthatja, hogy nincs értelme, ha egy szponzor két
különböző címet ad meg, vagy ha egy lakásban három szponzor él, akik több gyermeket szponzorálnak.
Ez nem boszorkányság.
Igen.
És az a tény, hogy ez a program a jelenlegi formájában már ilyen régóta létezik, ismét csak azt bizonyítja, hogy az illetékesek
nyilvánvalóan képtelenek felismerni az emberkereskedő hálózatokat és megvédeni a gyerekeket az emberkereskedőktől.
Tehát radikális változásra van szükség, hogy megmentsük ezeket a gyerekeket!
Rutinszerű volt, hogy ezeket a gyerekeket lefényképezték és ujjlenyomatot vettek tőlük?
Ujjlenyomatok? Nem. Fényképeket készítettünk a gyerekekről.
Ez egy másik fontos információ, amit tudnia kell. A HHS rendelkezik a gyermek fényképével.
A HHS rendelkezik információkkal. Csak nem adják tovább.
Igen. Tehát ezek komoly jelzések.
Ezek használható nyomok.
Igen.
Úgy értem, ha ez három évvel ezelőtt történt volna, Isten tudja, hol vannak.
De van alapvető nyomozati munka, a rendőrség címeket és embereket tudna felkutatni, és megkeresni a gyerekeket.
Van egy fényképed. És most már nem egy 12 éves lányról van szó, lehet, hogy már 14 éves, de még mindig van
róla egy fénykép, egy általános leírás, és talán még egy személyazonossági nyilatkozat is.
Tehát sok rendőrségi vizsgálatot lehet végezni az előzetes fázisban, hogy kiderüljön, kiket lehet azonnal megmenteni.
Természetesen!
És azt is, hogy kik azok a bűnözők, akiket üldözni kell, igaz?
Pontosan .
Tara Rodas: Mert ha nyilvánvalóan száz gyermeket szállítanak egy címre, akkor természetesen van egy olyan
információhalmaz, amelyet közvetlenül a bűnüldöző hatóságoknak kell továbbítani, hogy azok nyomozni tudjanak.
De nem adják ki az adatokat, Chris.
Ez hihetetlen.
Grassley szenátor büntetőfeljelentést tett.
Grassley szenátor évek óta kampányol a kísérő nélküli gyermekekért.
Júliusban meghallgatásokat tartott a szenátusban.
Valójában büntetőjogi feljelentést tett az FBI-nál és a DHS-nél , de a HHS nem adta ki az adatokat, még idézésre sem.
Nem válaszoltak.
A legtöbb esetben ez azt eredményezte, hogy a minisztériumi vizsgálatok során a
célpontok kevesebb mint 4%-át sikerült megtalálni.
Tehát az általuk keresett gyermekek kevesebb mint 4%-a, és az emberkereskedők kevesebb mint 4%-a, mivel a HHS
nem működik együtt, és nem szolgáltat számukra adatokat.
Ez elképzelhetetlen.
Mit mond a HHS? Hogyan indokolják ezt?
Adatvédelmi előírásokra hivatkoznak, vagy mi ez a nevetséges együttműködés hiánya?
Mi...? Igen. Úgy értem... Általában valami gyenge kifogást adnak, bármilyen nevetséges is.
De legalább úgy tesznek, mintha betartanák a törvényt vagy védenék a fiatalokat és a magánéletet.
Ez a mentségük?
Igen, azt mondják, hogy a szponzor magánéletéről van szó, és ez mindennél fontosabb számukra.
És ez megint csak teljesen téves gondolkodás.
Igen. Igen.
A szponzoroknak soha nem kell jelentést tenniük az ORR-nek.
Tehát átadunk egy gyermeket egy olyan személynek, akinek soha többé nem kell fogadnia egy hívást sem a szövetségi kormánytól.
Ennek semmi értelme.
Egy gyerek megjelenik a határon egy telefonszámmal és egy itt, az Egyesült Államokban tartózkodó személy nevével.
Hogyan jutott hozzá az adatokhoz?
Nos, a gyerekek azt mondják, hogy útközben kapták meg.
Igen, és ezt továbbítják a kiváló határőrségünknek, akik az Egyesült Államok kapcsolattartó pontjaként működnek.
Igen.
Ezután az amerikai kapcsolattartó pontnak 72 órán belül át kell adnia a gyermeket a HHS-nek.
Célunk az volt, hogy a gyermeket 10-14 napon belül átadjuk az amerikai kapcsolattartó központnak.
Ezek voltak az úgynevezett "szponzoraink".
Nem hiszem, hogy az emberek felfogják, hogy két héten belül a gyerekeket olyan embereknek adják át itt az Egyesült Államokban,
akiknek soha többé nem kell fogadniuk a kormány hívását.
Átadjuk a felügyeletet. Ennyi.
Viszlát! Sok szerencsét hozzá. Ez hihetetlen!
Mi soha nem bánnánk így az amerikai gyerekekkel.
És nem tudom, miért bánunk így a migráns gyerekekkel.
: Igen. Mondok valamit, ami lehet, hogy komolytalannak hangzik, de nem úgy értem, hanem
valami nagyon konkrét dolgot szeretnék kifejezni.
Vannak olyan helyek ebben az országban, ahol nem lehet kutyát örökbe fogadni alapos háttérellenőrzés és nyomon követés nélkül.
És ezt szó szerint értem, első kézből tudom.
Elmész egy kutya örökbefogadási rendezvényre, ki kell töltened űrlapokat, fel kell
mutatnod a személyidet, ellenőriznek és kikérdeznek.
Megkapja a kutyát, majd egy házi látogatás következik.
Szó szerint így működik.
Nagyobb a tudatosságunk és az aggodalmunk, és van egy mechanizmusunk a kutya
egészségének és jóllétének kettős ellenőrzésére.
És én kutyabarát vagyok.
Szóval megértem ezt, és nem panaszkodom emiatt.
Számomra személy szerint ez az egyenlőtlen bánásmód annyira... annyira meggondolatlan és őrült a HHS részéről.
Úgy értem, erre nincs mentség, nincs magyarázat.
: Tara Rodas: Igen, nincs rá magyarázat, kivéve, hogy ez egy évi több milliárd dolláros üzlet.
Maradjunk ennél.
Szeretném, ha a pénzről beszélnénk.
Ez egy pénzügy.
Látod, akárhogy is, megint csak nagyon leegyszerűsítve, gyerekeket adnak el, nem igaz?
Ez egy áru, pénz cserél gazdát, és vannak ... ők az áru, a csempészáru, amit szállítanak.
Ki keres rajta? Ki?
Sok vállalkozó és civil szervezet milliókat és milliókat keres évente.
: Csak azért, hogy az embereknek legyen egy elképzelésük arról, hogyan működik:
Ha átlépik a határt, elfogják őket.
De ki veszi fel őket?
Néha a határrendőrség, de néha a határrendőrség csak összegyűjti az embereket, és küld egy buszt vagy egy kisbuszt.
És képzeld! Ez a busz vagy kisbusz egy busz- vagy közlekedési vállalaté.
Nem szívjóságból teszik ezt.
Kormányzati utasítást kaptak arra, hogy buszokkal közlekedjenek A és B pont között, illetve A
befogadóközpont és C feldolgozóközpont között.
De ez egy buszjárat.
És vezetnek... nem is tudom, 10-20 buszt naponta.
Ennél több.
Igen, úgy értem, csak 10-20 egy bizonyos útszakaszon, igaz?
Ezek hatalmas szállítási megrendelések: Aztán ott vannak a repülési költségek.
Aztán ott vannak ezek az NGO-k, ami csak egy általános kifejezés a nem kormányzati szervezetekre, de őszintén szólva, és
sajnálom, hogy ezt be kell vallanom: nagyon gyakran ezek egyházi szervezetek, amelyek megtalálták a módját....
Úgy értem, valószínűleg jó szándékkal indultak, segíteni akartak az embereken, Isten áldja őket, ez nagyszerű.
De aztán jövedelmező üzlet lett számukra.
És vannak világi és egyházi civil szervezetek is.
Néhányan közülük emberbarátként kezdték, akik segíteni akartak az embereken, és
néhányan közülük őszintén csak a pénzért csinálják.
De itt is fizetnek, szinte fejenként, ezeknek az embereknek a kezelési és feldolgozási
díjaiért - és pontosan így keresnek pénzt.
Hatalmas kiadások merülnek fel, több százmillió dollárról beszélünk.
Igen! Több százmillió, havonta.
Azt hiszem, néhányan nem veszik észre, hogy a szerződés, amit a weboldalra kötöttem, ahol
dolgoztam, több mint százmillió forint volt havonta.
Senki sem gondolja azt, hogy "Hűha, csak úgy nyilvánosságra hozom, hogy az ügynökségem vagy a vállalkozóm
megkapja ezt a sok pénzt és gyerekekkel kereskedik".
Correct....
Elnézést!
Nem érdekes!
Tehát ez egy hatalmas üzlet.
Aztán ott vannak.... úgy értem, ezek a fennálló kormányzati szerződéses kiadások és költségek.
A baloldal pedig azt kiabálná: "Mit akarsz csinálni, hagyod őket meghalni a sivatagban?".
Szerintem ez egy eléggé hamis érv - senki sem támogatná ezt.
De van egy másik oldal is, nevezetesen a titkos, illegális, bűnös pénzügyletek.
És ez az a pont, ahol a kormány elveszíti az irányítást.
Ugye? Ha egyszer átadja ezeket a gyerekeket ki tudja kinek, akkor szexkereskedelemről van szó, gyermekmunkáról van szó, és még
sokféle zavart, bizarr, bűnöző és perverz dologról, amit a fiatalokkal való visszaélés,
manipuláció és kizsákmányolás érdekében lehet tenni.....
És az üzlet egész sötét oldala, a titkos bűnözői tevékenység. Isten tudja mennyi pénzről van szó. Senki sem tudja.
Igen, igen. És Chris, mi elválasztjuk a gyerekeket a családjuktól és a hazájuktól.
Igen.
Ez az, amit az emberek egyszerűen nem értenek.
Eredetileg a program - mármint a parancsnok szándéka - erről van szó.
Mi a program végső célja?
Azt hittem, hogy családegyesítés, és azok, akik eredetileg kitalálták ezt a
programot, azt mondták: "Nos, ez a családegyesítés".
Jelenleg azonban nem ez a helyzet.
Hannah Dreier , a New York Times munkatársa - az adatok elemzése után - felhasználta adatait, és kimutatta, hogy
egyes irányítószámok szerinti körzetekben a gyermekek kevesebb mint 10%-a látogatja meg szüleit.
Ez nem egy "családi összejövetel".
Ez egy nagyszabású bűnözői akció!
A gyerekeket kizsákmányoló üzemekbe rakják.
A gyermekeket szexuális rabszolgaságba adják. Ők maguk mondták ezt.
Gyerekek három évvel később, mert Anthony Rubin a Muckraker valóban felkutatott olyan gyerekeket, akik három évvel később
azt mondták: "Nézd, még mindig adósságrabszolgaságban vagyok.
Még mindig tartozom pénzzel annak a személynek ... aki fizetett a csempészésemért itt....
Három évvel később ezek a gyerekek még mindig tartoznak.
Hihetetlen, ami itt történik!
Igen. És Chris, szerintem ez az, amit az emberek egyszerűen nem értenek meg, vagy talán el sem tudják
képzelni, hogy egy beteg ember mit tesz egy gyerekkel.
Igen.
És ez, azt hiszem, az egyik legszörnyűbb dolog, amit valaha láttam.
Hogy bele kellett néznem ebbe a sötétségbe, és azt kellett gondolnom: Ó, Istenem, vannak emberek, akik ezt csinálják.
De vannak olyan orvosok és ápolók is, akikkel személyesen beszéltem.
Úgy értem, ők... Tudod, sírva mondták: "Tara, volt egy hétéves kislány, akinek mindezek a nemi betegségek voltak".
Igen.
Úgy értem, az emberek nem értik, hogy a rossz emberek mit tesznek a gyerekekkel.
És átadtuk őket a bűnözőknek.
Igen.
Arra bátorítanám az embereket, hogy nézzék meg azokat a dokumentumokat, amelyeket
Grassley szenátor július 11-én tett közzé.
A sajtóközleményéből megtudhatja, hogy ez a kormányzat az MS-13-asok gondjaira bízta a gyerekeket. Oké?
Ők gonosz bűnözők. Miért adnánk nekik gyerekeket?
Ők ismert tagjai a transznacionális bűnszervezeteknek.
Ez minden képzeletet felülmúl.
És őszintén szólva, Chris, ha nem láttam volna a saját szememmel, nem tudnám elhinni, hogy a szövetségi
kormány egy fehér kesztyűs kézbesítő szolgálattá vált.
Úgy értem, szó szerint egy gyermekkereskedő szervezet közvetítője.
Igen, ezt csinálják.
Úgy értem, még csak nem is arról van szó, hogy valahogyan benne vannak. Ők hajtják végre.
Egy tervet hajtanak végre, hogy elrabolják és bántalmazzák ezeket a gyermekeket. Ez az ő játékuk.
Igen.
Ez az ő művelete.
Igen. És elszakítani őket az otthoni családjuktól azzal, hogy elcsábítják őket, ez emberkereskedelem.
Ez erőszakos csalás vagy kényszerítés.
Igen.
Tehát a gyerekek és a szülők, mert a gyerekek mondták ezt nekünk.
Igen.
Tudod, mindenkinek lehetnek érvei.
Néztünk, és én a rémült gyermekszemekbe néztem.
Ezt onnan tudom, hogy a gyerekek elmondták nekem és másoknak is.
És vannak jelentések a gyermekek vallomásával. Ezt nem lehet tagadni.
A gyerekek azt mondták: "Tudjátok, otthon Guatemalában csak 2 dollárt és 50 centet kerestem naponta.
De az emberkereskedő itt Texasban azt mondta nekem, hogy ha elmegyek otthonról, akkor idejöhetek az
Egyesült Államokba, és 6 dollárt kereshetek óránként."
A gyermek és a szülők hisznek abban, hogy a gyermek olyan gazdag lesz, mint Elon Musk.
Igen.
Napi 2 dollár 50 centről 6 dollárra óránként.
És egyszerűen elképzelhetetlen, hogy kiszolgáltatott csoportokat vonzunk.
Guatemalából pedig olyan őslakos gyerekek érkeznek, akik nem is beszélnek spanyolul.
Pontosan.
Tehát tényleg át kell gondolnunk, hogy mi folyik itt.
Új iránymutatásokat kell bevezetni.
A bűnüldözésben jártas embereknek képesnek kell lenniük a gyermekek védelmére.
Az Egészségügyi Minisztériumnak pedig közzé kell tennie az adatokat, hogy a gyermekeket
megtalálják, a bűnözőket pedig felelősségre vonják.
Nem hagyhatjuk, hogy ez továbbra is megtörténjen itt az Egyesült Államokban a kiszolgáltatott gyermekekkel, kisgyermekekkel.
Ez valóban elképzelhetetlen.
Igen! El kell ítélni azokat az állatokat, akik a hálózatokat működtetik, amelyek ezt csinálják.
Véleményem szerint felelősségre kellene vonnunk azokat a kormánytisztviselőket, akik
ezeket a döntéseket hozták, és ezt okozták.
Ők egy külön kategóriába tartoznak. De őket is felelősségre kell vonni.
Természetesen az ezt elkövető bűnözőket felelősségre kell vonni.
És akkor meg kell mentenünk ezeket a szegény gyerekeket.
A Tara Rodasszal készült interjú 2024 októberében készült, azaz Donald Trump újraválasztása előtt.
A választások után az ifjabb Robert F. Kennedy, Trump új egészségügyi és humánminisztere egy kabinetülésen nyilvánosan
kijelentette, hogy a Biden vezette Egészségügyi és Humánminisztérium "bűnrészessé tette magát a szex és
rabszolgaság céljából folytatott gyermekkereskedelemben".
Szóval Trump alatt jobbra fordult a helyzet?
Ryan Matta oknyomozó újságíró szkeptikus ezzel kapcsolatban.
Évek óta próbálja kideríteni, hol vannak az eltűnt gyerekek, és már több dokumentumfilmet is készített a témában.
Egy 2025 májusában adott interjúban csalódottságának adott hangot amiatt, hogy a Trump-kormányzat 100 napos hivatalban töltött
idő után még nem hozta vissza az említett 300 000 gyermeket.
Rámutat, hogy a kormány rendelkezik a szponzorok mobiltelefonszámaival és címeivel, akikhez a
gyermekeket irányították, és könnyen felkutathatóak.
Kritizálta a kormánynak a Délnyugati Kulcsprogramok kezelését is.
A Southwest Key Programs egy nagy szervezet, amelynek székhelye az Egyesült Államokban van, és több államban is működik.
Szolgáltatások széles skáláját kínálja, beleértve a kísérő nélküli kiskorú bevándorlók menekültszállását.
Ryan Matta meg van győződve arról, hogy a programban részt vevő 30-40 létesítmény a
legnagyobb gyermekkereskedő hálózatot képviseli.
Olyannyira erőszakosak voltak, hogy még Biden igazságügyi minisztere, Merrick Garland is pert
indított ezek ellen az intézmények ellen, azt állítva, hogy ott gyerekeket erőszakoltak meg.
Trump főügyésze, Pam Bondi azonban hivatalba lépése után viszonylag gyorsan úgy döntött, hogy a pert el kell ejteni.
Ez eléggé megdöbbentő, amikor az ember a mocsár lecsapolását tűzte ki célul.
Kennedy egészségügyi miniszter azon kijelentését figyelembe véve, hogy minisztériuma az előző kormány alatt bűnrészes volt
ebben a gyermekekkel folytatott szexuális kereskedelemben, felmerül a kérdés, hogy hol van a jogi felülvizsgálat.
Ha Tara Rodas azt állítja, hogy Kamala Harris elnökölt a legnagyobb ember- és szexkereskedelmi
akcióban, akkor őt és az Egészségügyi Minisztérium felelőseit a lehető leghamarabb ki kell vizsgálni.
Ez azonban még nem látszik.
Trump már az első elnöksége előtti választási kampányban bejelentette, hogy börtönbe juttatja Hillary Clintont.
A választások után azonban még csak vizsgálatot sem indítottak.
Az Epstein-botrányban is a Trump-kormányzat eddig nem teljesítette a vizsgálatra és a nyilvánosságra hozatalra tett ígéretét.
Ez nem meglepő, ha figyelembe vesszük, hogy számos áldozat és tanú arról számolt be, hogy Epstein nem egyéni
elkövető volt, hanem a politikai és társadalmi berendezkedés nagy része volt érintett a botrányban.
Felmerül tehát az a kérdés is, hogy az amerikai határon zajló gyermekkereskedelem esetében vajon csak a kisebb bűnözőkkel
foglalkoznak-e médiahatékony módon, míg a nagy halakkal, a hálózatokkal, a nem kormányzati szervezetekkel és a kormányzati
és minisztériumi szereplőkkel megint csak nem foglalkoznak?
Amíg ezek az emberek nem kerülnek rács mögé, addig azt kell feltételezni, hogy a
bemutatott sikerek csak a lakosság szemét húzzák.