Tara Rodas jobbet i USA i 2021 i en lederstilling på et mottak for enslige mindreårige asylsøkere.
Hun svarte på en oppfordring fra Biden-administrasjonen om å bistå i forbindelse med krisen med mindreårige flyktninger
som krysset USAs sørlige grense i massevis på den tiden.
Hun ønsket å bidra til å gjenforene barna med familiene sine.
Hun skjønte imidlertid raskt at det var noe galt med barna.
De fikk panikkanfall, ropte etter foreldrene sine og sa at de var blitt lokket til USA av menneskesmuglere.
Rodas etterforsket saken og kom over et stort nettverk for handel med barn.
Slik ble hun en varsler som nå kjemper for å avsløre disse nettverkene og stille dem for retten.
I et rørende intervju med Chris Farrell forteller hun om oppdagelsene sine.
Hun avdekker hvordan disse barna blir sendt videre til kriminelle som tvinger dem til tvangsarbeid eller prostitusjon.
Hun forteller om leger som med tårer i øynene beskriver hvordan svært små barn er preget av massive seksuelle overgrep og lider
av seksuelt overførbare sykdommer allerede i barneskolealder.
Hun beskriver også hvordan staten subsidierer denne barnehandelen med milliarder, at 325 000 av disse barna nå
regnes som savnet, og at helsedepartementet blokkerer for den helt nødvendige oppklaringen.
Se utdrag fra videoen med Tara Rodas nedenfor.
Intervjuet ble gjennomført i oktober 2024, altså før det siste valget i USA.
På slutten av programmet ser vi derfor på utviklingen i denne saken under den nåværende amerikanske administrasjonen.
[Jeg er Chris Farrell, og dette er "On Watch".
Velkommen til "On Watch", Judicial Watchs podcast der vi ser bak overskriftene for å gi deg historier som
mainstream-mediene egentlig ikke vil at du skal vite om.
Vi forsøker å rekonstruere det glemte og forklare det uforståelige.
I dag har vi alle disse tre elementene for deg.
Nok en gang hyller vi en svært modig kvinne, en varsler, som har oppdaget og avslørt en utrolig krise knyttet til
menneskehandel, sexhandel og barnemishandling i landet vårt.
Vi ønsker Tara Rodas velkommen. Velkommen, Tara!
Chris, tusen takk for at jeg fikk være med på programmet ditt i dag.
Jeg er veldig takknemlig for at du og Judicial Watch ikke slutter å kaste lys over det vi vet er
statsstøttet og skattebetalerfinansiert handel med barn.
Akkurat. Og trofaste seere og lyttere av podcasten vår vil helt sikkert huske det.
Og jeg vet at du husker det, for vårt første intervju i juli 2023, for litt over et år siden, for
omtrent 14 måneder siden, hadde et stort publikum.
Vi hadde fått Tara som gjest for å fortelle om sine opplevelser på et mottak for enslige mindreårige asylsøkere.
Historien er utrolig. Jeg tror vi snakket sammen i over en time.
Mine kolleger her vil lenke den forrige episoden til den nåværende, slik at du kan
se begge hvis du ikke har sett dem ennå.
Men bare som et utgangspunkt, som et felles referansepunkt, Tara, fortell oss hvordan du fant ut om denne
skandaløse, brutale, statssponsede menneskehandelen med barn, hvordan du ble klar over det.
Akkurat, Chris, seerne dine husker kanskje at Biden-Harris-administrasjonen i begynnelsen av 2021
kom med en oppfordring til alle føderalt ansatte.
De sa at hvis du er føderalt ansatt, bør du forlate din lokale etat for å hjelpe til med krisen ved den sørlige grensen.
Og det var spesielt krisen med disse enslige barna.
Barn som kom til våre grenser uten familie, uten foreldre.
Og så var målet å bringe disse barna sammen med faddere fra USA.
Og jeg trodde det handlet om et familiegjenforeningsprogram.
Jeg trodde jeg skulle male og legge puslespill med barna mens de ventet på å bli gjenforent med foreldrene sine her i USA.
Men det var ikke det som var poenget. Deres beste intensjoner hadde absolutt ingenting å gjøre med det som faktisk foregikk.
Akkurat. Og det jeg og mange andre føderale tjenestemenn som var engasjert i dette oppdraget ikke visste....
Ingen visste at barn hadde blitt bortført gjennom dette programmet og utnyttet i mer enn et tiår.
Det er helt sjokkerende.
Så jeg visste ingenting om det da jeg sa: "Hei, her er jeg, send meg. Jeg vil hjelpe disse barna."
Mannen min kommer fra El Salvador. Jeg snakker spansk.
Og jeg trodde det skulle bli mitt livs humanitære oppdrag. Det kommer til å bli fantastisk.
Akkurat.
Bare for å få beskjed om at barna ikke visste hvor de skulle fraktes.
Og det var sjokkerende.
Og når vi snakker om barn, tenker man ofte: Å, det er jo en 14-åring, ja, egentlig fortsatt et barn, men en 16-
eller 17-åring er jo en mye mer moden person enn en 10-åring.
Men det er ikke bare snakk om slike unge mennesker, det er snakk om små barn.
Akkurat.
Jeg mener, bokstavelig talt babyer som ble sendt over grensen til USA.
Ja. Spedbarn og småbarn. Det er ufattelig.
Men Carlos Arellano, varsleren fra MVM (et amerikansk sikkerhetsselskap), hadde med seg en tre måneder gammel baby.
Så folk må forstå det.
MVM er et sikkerhetsselskap som ble hyret inn for å transportere disse barna - ikke alle, selvfølgelig, men de spilte en rolle.
De hadde en kontrakt med amerikanske myndigheter om å transportere folk.
Ja. Og vi snakker om millioner og atter millioner av dollar for transport av disse barna.
Det er helt utrolig. Og de er bare tre måneder gamle.
Og, Chris, jeg vil påstå at noen av barna jeg så med mine egne øyne var tenåringer, inkludert tenåringsgutter.
Men de kommer fra urbefolkningsgrupper i Guatemala, snakker mayadialekter og ikke spansk.
Riktig
Du er helt forsvarsløs.
Noen av disse barna har aldri gått på skole.
De kan ikke lese. De kan ikke skrive.
Og så er de her og må utføre tvangsarbeid.
New York Times har rapportert om dette.
Det er sjokkerende at ingen har gjort noe for å redde disse barna den dag i dag.
Ja, jeg mener, det er en veldig interessant del av historien, at du tydeligvis hadde dine egne
personlige erfaringer på behandlingssenteret for disse barna.
Den større historien ble til og med rapportert om.
Jeg tror det var en serie i tre deler i New York Times om barnearbeid i kjøttpakkerier og andre steder.
Ja.
Og man skulle tro at det ville registreres et sted på venstresiden rundt Biden og Harris som:
"Herregud, til og med vårt eget propagandaverktøy, New York Times, sier at vi forårsaket en krise."
Men på en eller annen måte ble det rapportert om det. Jeg tror du må gi dem kreditt for å rapportere om det.
Det var forferdelig. Men det så ikke ut til å ha noen effekt eller reaksjon, ingenting.
Nei, det hadde ingen innvirkning i det hele tatt. Det ble ikke gjort noe for å redde disse barna.
Og jeg tror det er noe av det mest skremmende.
Da vi begynte å rapportere om menneskehandel i 2021, i juni 2021, trodde vi at kanskje 50 barn var berørt.
Men da vi var ferdige, hadde vi behandlet mer enn 8300 saker på mindre enn seks måneder gjennom
mottakssenteret Pomona Fairplex, der jeg jobbet.
Vi tenkte: "Herregud, dette berører tusenvis av barn": Fordi vi så tilfeller fra svært forskjellige institusjoner.
Men så, i 2023, avslørte Hannah Dreier i New York Times at 85 000 barn hadde forsvunnet, blitt borte.
Og sist vi snakket om det, var det omtrent det tallet vi brukte for å kvantifisere krisen.
Men i virkeligheten er det mye verre enn som så. Det er fire ganger så mange.
Jeg anser det tallet som nå brukes som pålitelig og veldokumentert, selv om det fortsatt er et estimat.
Tallet ligger nå på 325 000 barn som har forsvunnet.
De er savnet. Ingen vet hvordan de har det eller hvor de er.
De forsvant rett og slett. De ble bortført og har forsvunnet.
Ja. Og det skremmende er at ingen gjorde noe for å redde disse barna.
Og folk må forstå at det er et politisk spørsmål.
Vi kunne sette i gang den største redningsaksjonen for barn noensinne i menneskehetens historie hvis HHS ville frigi dataene.
Chris, jeg tror det er noe folk flest ikke er klar over.
Folk tenker: "Herregud! Barna er borte! Hva kan jeg gjøre?"
Og de tror at de ikke kan gjøre noe, eller at ingenting kan gjøres.
De føderale myndighetene har nemlig ikke bare data om barna, men også data om fosterforeldrene som barna ble
plassert hos, samt detaljert informasjon om disse fosterforeldrene, for eksempel deres sist kjente adresse.
Men de vil ikke iverksette tiltak mot dem, og de vil ikke utlevere dataene, ikke engang med en stevning vil helsedepartementet gi
denne informasjonen videre til de rettshåndhevende myndighetene.
Og fordi regjeringen holder tilbake disse dataene og skjuler dem for politiet, er det ingen
som vet hvor mer enn 320 000 barn befinner seg.
Og det er uakseptabelt.
Etter min mening, uten å ta til orde for noe bestemt resultat eller standpunkt, er dette
utrolig viktig informasjon for å opplyse publikum.
I løpet av de nærmeste dagene er det nasjonale valg, og folk skal ta beslutninger og fylle
ut en stemmeseddel eller trekke i en valgspake.
Du må ta en informert beslutning.
Og så ledet vår grensekommissær Kamala Harris etter min mening den største operasjonen for
menneskehandel og sextrafficking i verdenshistorien.
Og mer spesifikt handler dette om handel med barn, som er det vi begge snakker om.
De har førstehånds kunnskap og erfaring på dette området.
Du har observert det.
Jeg vet at du snakker her i dag som privatperson, men heldigvis kommer du fra generalinspektørenes profesjonelle verden.
Derfor vil jeg bruke et dagligdags eller slanguttrykk.
De er litt "smartere" enn gjennomsnittsmennesket.
Du vet hva du ser når du blir konfrontert med slik svindel, bedrageri og manipulasjon.
Du har en teft for å gjenkjenne dette.
Og så ser du hva som foregår på dette anlegget, i Pomona, og du sier: "Hei, vent litt. Hva er det dere gjør?"
Jeg mener, hvorfor forteller du ikke seerne og lytterne våre litt om det; om din umiddelbare reaksjon:
"Hva i helvete er det som foregår her? Hva er det du gjør?"
Akkurat. Det var veldig lett å se at barn som hadde panikkanfall, måtte settes under selvmordsovervåkning,
skrek etter foreldrene sine og fortalte oss historier om hvordan de hadde blitt lokket hit.
Det tok ikke lang tid før vi innså at vi hadde et alvorlig problem.
Dette er barn. Det er verdifull last.
Vi må sørge for at disse barna blir plassert i trygge hjem.
Det var da jeg innså at dette var en krise med disse barna.
Jeg skjønte at det var noe som ikke stemte.
Og jeg tror det er viktig for folk å forstå at HHS ikke er en politimyndighet.
De har rett og slett ikke kunnskap, ferdigheter, kompetanse eller ekspertise til å
iverksette tiltak mot menneskehandelsnettverkene.
Akkurat.
Det gjorde de ikke. Og dessverre er de for øyeblikket ansvarlige for utgivelsen fordi de ikke klarte å gjøre det
.... Dette er også politiske beslutninger som er tatt.
Dessverre var det en stor feilvurdering fra de politiske beslutningstakernes side å redusere
kontrollen og sikkerhetssjekken av disse antatte sponsorene.
Og vi vet at noen av disse sponsorene er medlemmer av transnasjonale kriminelle organisasjoner.
HHS har ikke de nødvendige ressursene til å slå ned på gjenger og kriminelle på høyt nivå.
Dessverre har den feilslåtte politikken med åpne grenser ført til at kriminelle på høyt nivå, drapsmenn og medlemmer av
transnasjonale kriminelle organisasjoner krysser grensene våre.
De er nå også faddere og omsorgspersoner for utsatte barn.
Og det er... Det er ufattelig!
Men HHS er ikke en politimyndighet.
Og det er derfor de rett og slett ikke vet det.
Du har tatt opp et viktig poeng, og jeg vil gjerne gi deg litt bakgrunnsinformasjon.
Noen av våre seere og lyttere tenker kanskje ikke på grensevern akkurat nå.
Du tenker på ICE .
Du tenker på politimyndigheter som håndterer ulovlig innvandring.
Det avgjørende i hele denne diskusjonen er imidlertid at enslige mindreårige ikke er en sak for grensepolitiet eller ICE.
Dette faller inn under "Helse- og velferdsdepartementet"; kontoret for gjenbosetting av flyktninger - ORR .
Og det er denne myndigheten som har ansvaret for omsorg, forpleining og innkvartering av barna.
De er derfor helseadministratorer som styrer denne prosessen.
Som du allerede har nevnt, er de ikke polititjenestemenn.
De vet ikke hvordan de skal sjekke folk eller gjennomføre kontroller.
I bunn og grunn forvalter de bare kropper.
Og de har å gjøre med en svært sofistikert kriminell organisasjon.
Ja.
Og de er ute etter en vare, og den varen er disse små barna.
Og de vet hvordan de skal utnytte disse barna, manipulere dem, gjøre dem til penger og bruke dem til Gud vet hva.
Akkurat. Og det er det jeg tror den gjennomsnittlige seeren og folk flest bare ikke forstår: at det
finnes onde mennesker i verden som ser på barn som varer.
Akkurat.
Og de bruker dem til menneskehandel for utnyttelse av arbeidskraft eller sexhandel og det som verre er.
For narkotika selges én gang; som et engangsforbruk for den som selger narkotikaen.
Ja, de får penger for det, men de selger det bare én gang.
Hvis du har et barn, kan du bruke den hver dag.
Flere ganger. Flere ganger om dagen, og det er en kontinuerlig inntektskilde!
Og det er det folk må innse.
At det finnes mennesker som tenker slik, og at vi må ta grep på politisk nivå for å beskytte barn!
Det pågår for tiden en krig mot barn.
Og folk må våkne opp og innse at vi kan løse dette problemet, men ikke med dagens situasjon slik den er.
Dette programmet må omstruktureres fundamentalt.
Og politiet må bringes inn i ligningen igjen.
Dette krever en sterk leder.
Men hun kan begynne å redde barn i dag.
Den kunne begynne å straffeforfølge disse kriminelle elementene, menneskesmuglerne, allerede i dag.
Vi kan begynne i dag med å eliminere infrastrukturen for menneskehandel.
Dette kan fortsatt skje i dag hvis de rette personene sitter ved makten.
Absolutt! (ettertrykkelig)
Og i noen tilfeller var det ganske åpenbart at skurkene som bortførte disse barna, brukte samme adresse
for flere sponsorer og flere barn som de plukket opp.
De gadd ikke engang å late som om de hadde falske adresser.
Noen av disse menneskene var veldig slurvete og late, så du kunne ha et hus eller en leilighet med flere "faddere" og kanskje
et halvt dusin eller et dusin barn registrert på én adresse.
Så du trenger ikke en superanalytisk prosess for å finne ut at systemet har blitt utnyttet av disse skurkene.
Ja. Alle som kan litt om dataanalyse, kan se at det ikke gir mening hvis en fadder oppgir to forskjellige adresser, eller hvis
det bor tre faddere i en leilighet som er faddere for flere barn.
Dette er ikke heksekunst.
Akkurat.
Og det faktum at dette programmet har eksistert i sin nåværende form så lenge, er nok en gang et bevis på at de
ansvarlige åpenbart ikke er i stand til å identifisere menneskehandelsnettverk og beskytte barn mot menneskehandlere.
Så det må skje en radikal endring for å redde disse barna!
Var det rutine at disse barna ble fotografert og fikk tatt fingeravtrykk?
Fingeravtrykk? Nei. Vi tok bilder av barna.
Dette er en annen viktig opplysning å vite. HHS har et bilde av barnet.
HHS har informasjon. De gir den bare ikke videre.
Ja. Så dette er alvorlige indikasjoner.
Dette er brukbare spor.
Ja.
Jeg mener, hvis det hadde skjedd for tre år siden, Gud vet hvor de er.
Men det er et grunnleggende etterforskningsarbeid, politiet kan spore opp adresser og personer og lete etter barna.
Du har et bilde. Og nå er det ikke lenger en 12 år gammel jente, kanskje hun er 14 nå, men du har fortsatt et
bilde av henne og en generell beskrivelse og kanskje til og med en identitetsuttalelse.
Så det er mye politietterforskning som kan gjøres i den innledende fasen for å finne ut hvem som kan reddes umiddelbart.
Absolutt!
Og hvem de kriminelle er som du må forfølge, ikke sant?
Akkurat .
Tara Rodas: For hvis det åpenbart er hundre barn som blir levert til én adresse, er det selvsagt en mengde
informasjon som må sendes direkte til politimyndighetene, slik at de kan etterforske saken.
Men de vil ikke gi ut dataene, Chris.
Det er utrolig.
Senator Grassley har levert inn en politianmeldelse.
Senator Grassley har kjempet for disse enslige barna i årevis.
Han holdt høringer i Senatet i juli.
Han leverte faktisk inn en anmeldelse til FBI og DHS , men HHS ville ikke utlevere dataene, ikke engang med stevninger.
De svarte ikke.
I de fleste tilfellene resulterte dette bare i at departementets etterforskninger klarte å lokalisere mindre enn 4 % av målene.
Så mindre enn 4 % av barna de lette etter, og mindre enn 4 % av menneskehandlerne, fordi
HHS ikke samarbeider og ikke gir dem dataene.
Det er ufattelig.
Hva sier HHS? Hvordan begrunner de dette?
Påberoper de seg personvernregler eller hva, denne latterlige manglende samarbeidsviljen?
Hva...? Ja. Jeg mener... Jeg mener... Vanligvis kommer de med dårlige unnskyldninger, hvor latterlige de enn er.
Men de oppfører seg i det minste som om de følger loven eller beskytter unge mennesker og privatlivets fred.
Er det unnskyldningen deres?
Ja, de sier at det er sponsorens personvern, og det er viktigere for dem enn noe annet.
Og det er igjen en helt feil tankegang.
Ja. Ja.
Sponsorer trenger aldri å rapportere til ORR.
Så vi overleverer et barn til en person som aldri mer trenger å ta imot en telefon fra myndighetene.
Det gir ingen mening i det hele tatt.
En gutt dukker opp på grensen med et telefonnummer og navnet på en person her i USA.
Hvordan fikk den tak i dataene?
Barna forteller oss at de fikk det med på veien.
Ja, og så gir de dette videre til vårt utmerkede grensepoliti, som fungerer som USAs kontaktpunkt.
Akkurat.
Dette amerikanske kontaktpunktet må deretter overføre barnet til HHS innen 72 timer.
Målet vårt var å overlevere barnet til det amerikanske kontaktsenteret innen 10 til 14 dager.
Dette var våre såkalte "sponsorer".
Jeg tror ikke folk er klar over at barna i løpet av to uker blir overlevert til mennesker her i USA som
aldri mer trenger å ta en telefon fra myndighetene.
Vi overleverer foreldreretten. Det er alt.
Ha det! Lykke til med det. Det er utrolig!
Vi ville aldri behandlet amerikanske barn på den måten.
Og jeg vet ikke hvorfor vi behandler migrantbarn på denne måten.
Ja. Jeg kommer til å si noe som kanskje høres flåsete ut, men jeg mener det ikke slik, jeg vil uttrykke noe veldig konkret.
Det finnes steder i landet hvor man ikke kan adoptere en hund uten en grundig bakgrunnssjekk og oppfølging.
Og det mener jeg bokstavelig, det vet jeg av egen erfaring.
Du går til et hundeadopsjonsarrangement, må fylle ut skjemaer, vise ID, de sjekker deg og stiller deg spørsmål.
Du får hunden, og så er det et hjemmebesøk.
Det fungerer bokstavelig talt slik.
Vi har en større bevissthet og bekymring og en mekanisme for å dobbeltsjekke hundens helse og velvære.
Og jeg er en hundeelsker.
Så jeg forstår det, og jeg klager ikke over det.
For meg personlig er denne forskjellsbehandlingen så ... det er så ubetenksomt og galskap fra HHS sin side.
Det finnes ingen unnskyldning, ingen forklaring.
: Ja, det er ingen annen forklaring enn at det er en virksomhet som omsetter for flere milliarder dollar i året.
La oss holde oss til det.
Jeg vil at vi skal snakke om pengene.
Dette er en pengebransje.
Uansett, for å si det veldig forenklet, så selger de barn, ikke sant?
Det er en vare, penger skifter hender, og det er ... de er varene, smuglergodset som blir transportert.
Hvem tjener på det? Hvem tjener på det?
Mange entreprenører og NGO-er tjener millioner og atter millioner av dollar i året.
: Vel, jeg mener ... la oss gå gjennom mekanismene litt her, bare for å gi folk et inntrykk av hvordan det fungerer:
Hvis de krysser grensen, blir de pågrepet.
Men hvem plukker dem opp?
Noen ganger er det grensepolitiet, men noen ganger samler grensepolitiet bare opp folk og sender en buss eller en minibuss.
Og gjett hva! Denne bussen eller minibussen tilhører et buss- eller transportselskap.
De gjør ikke dette av et godt hjerte.
De fikk ordre fra myndighetene om å kjøre busser mellom punkt A og B eller mellom mottak A og mottak C.
Men det er en busstjeneste.
Og de kjører... Jeg vet ikke, 10 til 20 busser om dagen.
Mer enn det.
Ja, jeg mener bare 10 til 20 over en viss veistrekning, ikke sant?
Dette er enorme transportoppdrag: Busser, minibusser osv. og i tillegg kommer flykostnadene.
Og så er det disse NGO-ene, som bare er en generell betegnelse for ikke-statlige organisasjoner, men ærlig talt, og
jeg er lei for å innrømme dette: veldig ofte er dette kirkelige organisasjoner som har funnet en måte...
Jeg mener, de hadde sikkert gode intensjoner til å begynne med, de ville hjelpe folk, Gud velsigne dem, det er flott.
Men så ble det en lukrativ forretning for dem.
Og det finnes både sekulære og kirkebaserte frivillige organisasjoner.
Noen av dem startet som filantroper som ønsket å hjelpe folk, og noen av dem er ærlig talt bare ute etter penger.
Men også her får de betalt, nesten per hode, for å håndtere og behandle disse menneskene
- og det er nettopp slik man tjener penger.
Det er enorme utgifter som påløper der, vi snakker om hundrevis av millioner dollar.
Ja! Hundrevis av millioner, hver måned.
Det jeg tror noen ikke er klar over, er at kontrakten jeg hadde for nettstedet jeg jobbet
for, var på over hundre millioner i måneden.
Ingen tenker: "Jøss, jeg skal bare avsløre at byrået eller leverandøren min får alle
disse pengene og driver handel med barn."
Rett....
Unnskyld meg!
Glem det!
Så dette er en enorm virksomhet.
Og venstresiden ville skrike: "Hva har dere tenkt å gjøre, bare la dem dø i ørkenen?"
Jeg tror det er et falskt argument - det er det ingen som vil gå inn for.
Men det finnes også en annen side, nemlig ulovlige, kriminelle pengetransaksjoner i det skjulte.
Og det er egentlig der myndighetene mister kontrollen.
Ikke sant? Når hun overlater disse barna til hvem vet hvem, handler det om sexhandel, det handler om barnearbeid, det handler
om en rekke sinnssyke, bisarre, kriminelle og perverse ting som kan gjøres for å
misbruke, manipulere og utnytte unge mennesker....
Og hele den mørke siden av virksomheten, den hemmelige kriminelle aktiviteten. Gud vet
hvor mye penger som er involvert. Ingen vet det.
Ja, ja. Og Chris, vi skiller barna fra familiene deres og hjemlandet deres.
Akkurat.
Det er det folk bare ikke forstår.
Opprinnelig var det programmet - jeg mener, kommandørens intensjon - det er det vi snakker om.
Hva er det endelige formålet med dette programmet?
Jeg trodde det var familiegjenforening, og de som opprinnelig kom på dette programmet, sa: "Ja, det er jo familiegjenforening".
Dette er imidlertid ikke tilfelle i dag.
Hannah Dreier fra New York Times brukte dataene sine - etter å ha analysert dataene - til å avsløre at i noen postnummerområder
besøker mindre enn 10 % av barna foreldrene sine.
Dette er ikke en "familiegjenforening".
Dette er en storstilt kriminell operasjon!
Barn blir satt i sweatshops.
Barn blir gitt til sexslaveri. De sa det selv.
Barn tre år senere, fordi Anthony Rubin fra Muckraker faktisk sporet opp barn som tre år senere
sa: "Hør her, jeg er fortsatt i gjeldsslaveri.
Jeg skylder fortsatt penger til den personen ... som betalte for smuglingen min her....
Tre år senere skylder disse barna fortsatt penger.
Det er utrolig det som skjer her!
Ja. Og Chris, jeg tror det er det folk bare ikke forstår eller kanskje aldri kan
forestille seg hva en syk person gjør med et barn.
Akkurat.
Og det, tror jeg, er noe av det mest forferdelige jeg noensinne har sett.
At jeg måtte se inn i dette mørket og tenke: Herregud, det finnes mennesker som gjør dette.
Men det finnes også leger og sykepleiere som jeg har snakket med personlig.
Jeg mener, de... De gråt og sa: "Tara, det var en sju år gammel jente som hadde alle disse kjønnssykdommene."
Akkurat.
Jeg mener, folk forstår ikke hva slemme mennesker gjør mot barn.
Og vi overlot dem til kriminelle.
Akkurat.
Jeg vil oppfordre folk til å se på dokumentene som senator Grassley offentliggjorde den 11. juli .
Du kan se på pressemeldingen hans og lære at denne administrasjonen har plassert
barn i omsorg hos MS-13-folk . Er det greit?
De er onde forbrytere. Hvorfor skal vi gi dem barn?
De er kjente medlemmer av transnasjonale kriminelle organisasjoner.
Det er, det er hinsides all fantasi.
Og ærlig talt, Chris, hvis jeg ikke hadde sett dette med mine egne øyne, ville jeg ikke trodd at den føderale
regjeringen har blitt en hvit hanske-leveringstjeneste.
Hun er bokstavelig talt mellommann i en organisasjon som driver med handel med barn.
Ja, de gjør det.
Det er ikke engang det at de er involvert i det. De utfører det.
De iverksetter en plan for å bortføre og misbruke disse barna. Det er deres spill.
Ja.
Det er hennes operasjon.
Ja. Og å skille dem fra familiene sine hjemme ved å lokke dem, det er menneskehandel.
Det er voldelig svindel eller tvang.
Akkurat.
Så, barna og foreldrene, fordi barna fortalte oss det.
Akkurat.
Alle kan ha sine argumenter.
Vi så, og jeg så inn i øynene til redde barn.
Det vet jeg fordi barna har fortalt det til meg og andre.
Og det finnes rapporter med barnas uttalelser. Det kan ikke benektes.
Barna sa: "Vet du, hjemme i Guatemala tjente jeg bare 2 dollar og 50 cent om dagen.
Men menneskesmugleren her i Texas fortalte meg at hvis jeg reiser hjemmefra, kan jeg
komme hit til USA og tjene seks dollar i timen."
Barnet og foreldrene tror at barnet kommer til å bli like rikt som Elon Musk.
Akkurat.
Fra 2 dollar og 50 cent om dagen til 6 dollar i timen.
Og det er helt utenkelig at vi tiltrekker oss sårbare grupper.
Og fra Guatemala kommer det urfolksbarn som ikke engang snakker spansk.
Akkurat.
Så vi må virkelig tenke over hva som foregår her.
Nye retningslinjer må innføres.
Personer med erfaring fra rettshåndhevelse må kunne beskytte barna.
Og Helsedepartementet må frigi dataene slik at barna kan bli funnet og de kriminelle straffeforfulgt.
Vi kan ikke fortsette å tillate at dette skjer her i USA med sårbare barn, små barn.
Det er virkelig ufattelig.
Ja! Vi må straffeforfølge dyrene som driver nettverkene som gjør dette.
Etter min mening bør vi straffeforfølge de myndighetspersonene som tok disse beslutningene og forårsaket at dette skjedde.
De er i en kategori for seg selv. Men også de må holdes ansvarlige.
De kriminelle bakmennene som gjør dette, må selvsagt straffeforfølges.
Og så må vi redde disse stakkars barna.
Intervjuet med Tara Rodas ble gjennomført i oktober 2024, det vil si før Donald Trump ble gjenvalgt som president i USA.
Etter valget uttalte Trumps nye helseminister, Robert F. Kennedy Jr. offentlig i et kabinettmøte at
helsedepartementet under Biden hadde gjort seg "medskyldig i handel med barn for sex og slaveri".
Så har tidevannet snudd til det bedre under Trump?
Den undersøkende journalisten Ryan Matta er skeptisk til dette.
Han har i årevis forsøkt å finne ut hvor de savnede barna befinner seg, og har allerede laget flere dokumentarfilmer om temaet.
I et intervju i mai 2025 uttrykte han sin frustrasjon over at Trump-administrasjonen ennå ikke hadde hentet tilbake
de 300 000 barna det var snakk om etter 100 dager i embetet.
Han påpeker at myndighetene har mobilnumrene og adressene til fadderne som barna ble henvist til, og at de lett kan spores opp.
Han kritiserte også regjeringens håndtering av Southwest Key-programmene.
Southwest Key Programs er en stor organisasjon med base i USA som driver virksomhet i flere stater.
Det tilbyr et bredt spekter av tjenester, blant annet flyktningeboliger for enslige mindreårige innvandrere.
Ryan Matta er overbevist om at de 30-40 fasilitetene som er med i dette programmet,
representerer de største nettverkene for handel med barn.
De var så voldelige at til og med Bidens justisminister, Merrick Garland, gikk til søksmål mot disse
institusjonene og hevdet at barn hadde blitt voldtatt der.
Trumps justisminister Pam Bondi bestemte seg imidlertid relativt raskt etter tiltredelsen for at søksmålet skulle droppes.
Dette er ganske forbløffende når man har satt seg fore å tømme sumpen.
Med tanke på helseminister Kennedys uttalelse om at hans departement var medskyldig i denne sexhandelen
med barn under den forrige regjeringen, kan man lure på hvor den juridiske revurderingen er.
Hvis Tara Rodas sier at Kamala Harris ledet den største menneske- og sexhandelsoperasjonen, bør hun og de
ansvarlige i helsedepartementet etterforskes så snart som mulig.
Dette er imidlertid ikke i sikte ennå.
Trump hadde allerede under valgkampen før sin første presidentperiode annonsert at
han ville sette Hillary Clinton i fengsel.
Etter valget ble det imidlertid ikke engang satt i gang noen etterforskning.
Heller ikke i Epstein-skandalen har Trump-administrasjonen så langt innfridd sitt løfte om etterforskning og offentliggjøring.
Dette er ikke overraskende når man tar i betraktning at mange ofre og vitner forteller at Epstein ikke var en
individuell overgriper, men at store deler av det politiske og sosiale etablissementet var involvert i skandalen.
Spørsmålet er derfor også om det i tilfellet med handel med barn på grensen til USA kun er de mindre kriminelle som blir tatt hånd
om på en medieeffektiv måte, mens de store fiskene, nettverkene, NGO-ene og de involverte i
regjering og departementer nok en gang får stå uimotsagt?
Så lenge disse menneskene ikke blir satt bak lås og slå, må man gå ut fra at de suksessene
som presenteres, bare er et spill for galleriet.