Tara Rodas je leta 2021 delala v ZDA na vodstvenem položaju v sprejemnem centru za otroke brez spremstva.
Odzvala se je na poziv Bidnove administracije, naj pomaga pri reševanju krize mladoletnih
beguncev, ki so takrat množično prečkali južno mejo ZDA.
Želela je pomagati pri združitvi otrok z njihovimi družinami.
Vendar je hitro ugotovila, da je z otroki nekaj narobe.
Doživeli so napade panike, kričali po starših in trdili, da so jih v Združene države zvabili tihotapci.
Rodas je opravil preiskavo in naletel na veliko mrežo za trgovino z otroki.
Tako je postala žvižgačica, ki se zdaj bori za razkritje teh mrež in njihovo kaznovanje.
V ganljivem intervjuju s Chrisom Farrellom govori o svojih odkritjih.
Razkriva, kako so ti otroci predani kriminalcem, ki jih nato prisilijo v prisilno delo ali prostitucijo.
Pripoveduje o zdravnikih, ki s solzami v očeh opisujejo, kako so zelo majhni otroci zaznamovani z množičnimi spolnimi zlorabami
in že v osnovni šoli trpijo za spolno prenosljivimi boleznimi.
Opisuje tudi, kako država z milijardami subvencionira to trgovino z otroki, da 325.000 teh otrok zdaj velja za pogrešane in
da ministrstvo za zdravje preprečuje nujno potrebno razjasnitev.
Oglejte si odlomke iz videoposnetka s Taro Rodas spodaj.
Intervju je bil opravljen oktobra 2024, torej pred zadnjimi volitvami v ZDA.
Na koncu oddaje si zato ogledamo razvoj dogodkov na tem področju v času sedanje ameriške administracije.
[Intervjuvanec: Sem Chris Farrell in to je oddaja "On Watch".
Dobrodošli v oddaji "On Watch", podkastu organizacije Judicial Watch, v katerem pogledamo v ozadje naslovnic in vam predstavimo
zgodbe, za katere osrednji mediji nočejo, da bi vedeli.
Poskušamo rekonstruirati pozabljeno in razložiti nerazumljivo.
Danes vam ponujamo vse tri elemente.
Še enkrat čestitamo zelo pogumni ženski, žvižgačici, ki je odkrila in razkrila neverjetno krizo trgovine z
ljudmi, spolne trgovine in zlorabe otrok v naši državi.
Pozdravljamo Taro Rodas. Dobrodošla, Tara!
Chris, najlepša hvala, da si me danes povabil v svojo oddajo.
Zelo sem hvaležen vam in organizaciji Judicial Watch, da ne prenehate osvetljevati tega, za kar vemo, da je trgovina z
otroki, ki jo podpira država in financirajo davkoplačevalci.
Točno tako. In zvesti gledalci in poslušalci našega podkasta se bodo zagotovo spomnili.
In vem, da se spomnite, saj je naš prvi intervju julija 2023, pred nekaj več kot enim letom,
pred približno 14 meseci, imel veliko občinstvo.
Gostili smo Taro, ki je spregovorila o svojih izkušnjah v centru za sprejem in obravnavo otrok brez spremstva.
Zgodba je neverjetna. Mislim, da sva se pogovarjala več kot eno uro.
Moji sodelavci bodo prejšnjo epizodo povezali s tokratno, tako da si lahko ogledate obe, če ju še niste videli.
Toda za začetek, kot skupno referenčno točko, nam povejte, kako ste izvedeli za to nezaslišano, brutalno,
državno podprto trgovino z otroki, kako ste se tega zavedli.
Jasno, Chris, vaši gledalci se morda spomnijo, da je na začetku leta 2021 Biden-Harrisova vlada pozvala vse zvezne uslužbence.
Če ste zvezni uslužbenec, morate zapustiti svojo lokalno agencijo in pomagati pri reševanju krize na južni meji.
To je bila zlasti kriza otrok brez spremstva.
Otroci, ki so prišli na naše meje brez družine, brez staršev.
Nato pa je bil cilj povezati te otroke s sponzorji iz ZDA.
Mislil sem, da gre za program združevanja družin.
Mislila sem, da bom slikala in sestavljala sestavljanke z otroki, medtem ko bodo čakali
na združitev s svojimi starši tukaj v ZDA.
Ampak to ni bilo bistvo. Njihovi najboljši nameni niso imeli popolnoma nič skupnega s tem, kar se je dejansko dogajalo.
Prav. Jaz in številni drugi zvezni uradniki, ki so bili vključeni v to misijo, nismo vedeli....
Nihče ni vedel, da so bili otroci ugrabljeni prek tega programa in izkoriščani več kot desetletje.
To je popolnoma šokantno.
Ko sem rekel: "Hej, tukaj sem, pošlji me.", o tem nisem vedel ničesar. Želim pomagati tem otrokom."
Moj mož prihaja iz Salvadorja. Govorim špansko.
Mislil sem, da bo to humanitarna misija mojega življenja. Bilo bo fantastično.
Prav.
Samo zato, da bi jim povedali, da otroci ne vedo, kam naj bi jih odpeljali.
In to je bilo šokantno.
In ko govorimo o otrocih, pogosto pomislimo: "Oh, to je 14-letnik, pravzaprav še vedno otrok, toda 16- ali
17-letnik je seveda veliko bolj zrela oseba kot 10-letnik.
Vendar ne govorite le o takšnih mladih, temveč tudi o majhnih otrocih.
Prav.
Mislim, dobesedno dojenčki, ki so bili poslani čez mejo v Združene države.
Da. Dojenčki in malčki. To je nepredstavljivo.
Carlos Arellano, žvižgač iz MVM (ameriško varnostno podjetje), pa je prevažal trimesečnega dojenčka.
Zato morajo ljudje to razumeti.
MVM je varnostno podjetje, ki je bilo najeto za prevoz teh otrok - seveda ne vseh, vendar so imeli svojo vlogo.
Z ameriško vlado so imeli pogodbo za prevoz ljudi.
Da. In govorimo o milijonih in milijonih dolarjev za prevoz teh otrok.
To je popolnoma neverjetno. In stara sta le tri mesece.
Chris, trdim, da so bili nekateri otroci, ki sem jih videl na lastne oči, najstniki, tudi najstniki.
Prihajajo iz domorodnih skupin v Gvatemali, govorijo narečja Majev in ne špansko.
Pravilno
Popolnoma brez obrambe ste.
Nekateri od teh otrok še nikoli niso obiskovali šole.
Ne znajo brati. Ne znajo pisati.
Potem pa so tukaj in morajo opravljati prisilno delo.
O tem je poročal New York Times.
Pretresljivo je, da še danes nihče ni storil ničesar, da bi rešil te otroke.
Ja, to je res zanimiv del zgodbe, da ste očitno imeli osebne izkušnje v centru za obdelavo teh otrok.
O večji zgodbi so celo poročali.
Mislim, da je bila to tridelna serija v New York Timesu o otroškem delu v mesnopredelovalnih obratih in drugod.
Da.
In človek bi si mislil, da bo to nekje na levici okoli Bidna in Harrisa zabeleženo kot: "O moj Bog, celo naše propagandno
orodje, New York Times, pravi, da smo povzročili krizo."
Vendar so o tem nekako poročali. Mislim, da jim je treba priznati, da so o tem poročali.
Bilo je grozno. Vendar se je zdelo, da ni bilo nobenega učinka ali odziva, ničesar.
Ne, ni bilo nobenega vpliva. Za rešitev teh otrok ni bil sprejet noben ukrep.
In mislim, da je to ena najbolj zastrašujočih stvari.
Ko smo junija 2021 začeli poročati o primerih trgovine z ljudmi, smo menili, da je bilo prizadetih morda 50 otrok.
A ko smo končali, smo v manj kot šestih mesecih v sprejemnem centru Pomona Fairplex,
kjer sem delal, obdelali več kot 8300 primerov.
Pomislili smo: "O moj Bog, to zadeva na tisoče otrok: Ker smo videli primere iz zelo različnih institucij.
Toda leta 2023 je Hannah Dreier v New York Timesu razkrila, da je izginilo 85.000 otrok.
In ko smo se nazadnje pogovarjali o tem, je bila to približno številka, ki smo jo uporabili za količinsko opredelitev krize.
V resnici pa je še veliko slabše. Teh je štirikrat več.
Menim, da je številka, ki se zdaj uporablja, zanesljiva in dobro dokumentirana, čeprav gre še vedno za oceno.
Zdaj je izginulih 325.000 otrok.
Manjkajo. Nihče ne ve, kako so in kje so.
Preprosto so izginili. Ugrabili so jih in izginili.
Da. Strašljivo je, da nihče ni storil ničesar, da bi rešil te otroke.
Ljudje morajo razumeti, da gre za politično vprašanje.
Če bi HHS objavilo podatke, bi lahko izvedli največjo operacijo reševanja otrok v zgodovini človeštva.
Chris, mislim, da se večina ljudi tega ne zaveda.
Ljudje si mislijo: "O moj Bog! Otroci so odšli! Kaj lahko storim?"
In verjamejo, da ne morejo storiti ničesar ali da ni mogoče storiti ničesar.
Zvezna vlada namreč nima le podatkov o otrocih, temveč tudi podatke o rejnikih, h katerim so bili
otroci nameščeni, in podrobne informacije o teh rejnikih, kot je njihov zadnji znani naslov.
Vendar proti njim ne bodo ukrepali in ne bodo posredovali podatkov, ministrstvo za zdravje teh podatkov ne
bo posredovalo organom pregona niti s sodnim pozivom.
Ker vlada te podatke prikriva in jih skriva pred organi pregona, nihče ne ve, kje je več kot 320.000 otrok.
To je nesprejemljivo.
Po mojem mnenju, ne da bi zagovarjal kakršen koli poseben rezultat ali stališče, je to izjemno
pomembna informacija za izobraževanje javnosti.
V naslednjih dneh se bodo začele nacionalne volitve, na katerih se bodo ljudje odločali in
izpolnjevali glasovnice ali potegnili ročico.
Odločitev morate sprejeti na podlagi informacij.
In tako je naša mejna komisarka Kamala Harris po mojem mnenju vodila največjo operacijo trgovine
z ljudmi in trgovine z ljudmi v zgodovini sveta.
Natančneje, gre za trgovino z otroki, o kateri oba govoriva.
Na tem področju imajo znanje in izkušnje iz prve roke.
Opazili ste ga.
Vem, da danes govorite kot zasebnik, vendar na srečo prihajate iz profesionalnega sveta generalnih inšpektorjev.
Zato bom uporabil pogovorni ali slengovski izraz.
So nekoliko pametnejši od povprečnega človeka.
Ko se soočite s takšnimi goljufijami, prevarami in manipulacijami, veste, kaj vidite.
To znate prepoznati.
Ko vidiš, kaj se dogaja v tem objektu, v Pomoni, si rečeš: "Hej, počakajte trenutek. Kaj počnete?"
Zakaj ne bi našim gledalcem in poslušalcem povedali nekaj o tem; o svojem odzivu, ki ga je sprožil:
"Kaj za vraga se tu dogaja? Kaj počneš?"
Prav. Zelo lahko je bilo videti, da je bilo treba otroke, ki so imeli napade panike, postaviti pod
samomorilski nadzor, kričali so po starših in nam pripovedovali zgodbe o tem, kako so jih zvabili sem.
Kmalu smo ugotovili, da imamo resno težavo.
To so otroci. To je dragocen tovor.
Zagotoviti moramo, da bodo ti otroci nameščeni v varne domove.
Takrat sem spoznala, da gre za krizo teh otrok.
Ugotovil sem, da nekaj ni v redu.
Menim, da je pomembno, da ljudje razumejo, da HHS ni organ pregona.
Enostavno nima znanja, spretnosti, kompetenc ali strokovnega znanja za ukrepanje proti
združbam, ki se ukvarjajo s trgovino z ljudmi.
Prav.
Niso. In žal so trenutno odgovorni za izpustitev, ker tega niso storili.
.... To so tudi politične odločitve, ki so bile sprejete.
Žal so politični odločevalci močno zgrešili, ko so zmanjšali nadzor in varnostne preglede teh domnevnih sponzorjev.
Vemo, da so nekateri od teh sponzorjev člani mednarodnih kriminalnih združb.
HHS nima potrebnih sredstev za zatiranje tolp in kriminalcev na visoki ravni.
Na žalost je neuspešna politika odprtih meja privedla do tega, da naše meje prečkajo visoki
kriminalci, morilci in člani mednarodnih kriminalnih združb.
Zdaj so tudi sponzorji in skrbniki ranljivih otrok.
In to je ... nepredstavljivo!
Vendar HHS ni organ kazenskega pregona.
Zato preprosto ne vedo.
Postavili ste pomembno vprašanje, zato bi vam rad posredoval nekaj informacij.
Nekateri naši gledalci in poslušalci morda zdaj ne razmišljajo o zaščiti meja.
V mislih imate ICE .
V mislih imate organe pregona, ki se ukvarjajo z nezakonitim priseljevanjem.
Bistveno za celotno razpravo pa je, da otroci brez spremstva niso stvar mejne policije ali ICE.
To spada pod "Ministrstvo za zdravje in socialno varstvo"; Urad za preselitev beguncev - ORR .
To je dejanska vladna agencija, ki je odgovorna za varstvo, oskrbo in nastanitev otrok.
Zato so zdravstveni administratorji, ki vodijo ta proces.
Kot ste že omenili, niso uslužbenci organov pregona.
Ne vedo, kako preverjati ljudi ali izvajati preverjanja.
V bistvu upravljajo le telesa.
Imajo opravka z zelo izpopolnjeno kriminalno organizacijo.
Da.
Iščejo blago in to blago so ti majhni otroci.
Te otroke znajo izkoriščati, z njimi manipulirati, jih spremeniti v denar in jih uporabiti za bog ve kakšne namene.
Točno tako. In to je tisto, česar po mojem mnenju povprečen gledalec in večina ljudi preprosto ne razume: da na svetu
obstajajo zlobni ljudje, ki otroke obravnavajo kot blago.
Prav.
In jih uporabijo za trgovino z ljudmi, za izkoriščanje delovne sile ali za trgovino s spolnimi uslugami in še kaj hujšega.
Ker se droge prodajajo enkrat; za osebo, ki jih prodaja, je to enkratna poraba.
Res je, da zanj dobijo denar, vendar ga prodajo le enkrat.
Če imate otroka, ga lahko uporabljate vsak dan.
Večkrat. Večkrat na dan in to je stalen vir dohodka!
In tega se morajo ljudje zavedati.
Da obstajajo ljudje, ki tako razmišljajo, in da moramo ukrepati na politični ravni, da bi zaščitili otroke!
Trenutno poteka vojna proti otrokom.
Ljudje se morajo zbuditi in se zavedati, da lahko rešimo to težavo, vendar ne s sedanjimi razmerami.
Ta program je treba temeljito preoblikovati.
V to enačbo je treba ponovno vključiti organe kazenskega pregona.
Za to je potreben močan vodstveni kader.
Vendar lahko začne reševati otroke že danes.
Te kriminalne združbe, trgovce z ljudmi, bi lahko začela preganjati že danes.
Že danes bi lahko začeli odpravljati infrastrukturo trgovine z ljudmi.
To bi se lahko zgodilo tudi danes, če bi bili na položajih pravi ljudje.
Absolutno!
V nekaterih primerih je bilo precej očitno, da so zlobni fantje, ki so ugrabljali otroke, uporabljali isti
naslov za več sponzorjev in več otrok, ki so jih ugrabili.
Niti se niso trudili, da bi se pretvarjali, da imajo lažne naslove.
Nekateri od teh ljudi so bili zelo površni in leni, tako da je bila na enem naslovu prijavljena hiša ali stanovanje
z več "sponzorji" in morda pol ducata ali ducat otrok.
Zato ne potrebujete izjemno analitičnega postopka, da bi ugotovili, da so ti zlikovci izkoristili sistem.
Da. Vsak, ki se malo spozna na analizo podatkov, lahko ugotovi, da ni smiselno, če sponzor navede dva različna naslova ali če
v stanovanju živijo trije sponzorji, ki sponzorirajo več otrok.
To ni čarovništvo.
Prav.
In dejstvo, da ta program v sedanji obliki obstaja tako dolgo, je še en dokaz, da odgovorni očitno niso sposobni prepoznati
mrež trgovine z ljudmi in zaščititi otrok pred trgovci z ljudmi.
Za rešitev teh otrok je torej potrebna korenita sprememba!
Ali je bilo fotografiranje in jemanje prstnih odtisov teh otrok nekaj običajnega?
Prstni odtisi? Ne. Otroke smo fotografirali.
To je še ena pomembna informacija, ki jo je treba poznati. HHS ima fotografijo otroka.
HHS ima informacije. Le da jih ne posredujejo naprej.
Da. Torej so to resni znaki.
To so uporabne sledi.
Da.
Če bi se to zgodilo pred tremi leti, Bog ve, kje so.
Obstaja pa osnovno preiskovalno delo, policija bi lahko našla naslove in ljudi ter poiskala otroke.
Imate fotografijo. Zdaj ni več 12-letna deklica, morda je stara 14 let, vendar imate še vedno njeno
fotografijo in splošen opis ter morda celo izjavo o identiteti.
Zato bi lahko v predhodni fazi opravili veliko policijskih preiskav, da bi ugotovili, koga bi lahko takoj rešili.
Absolutno!
In tudi, kdo so kriminalci, ki jih morate preganjati, kajne?
Točno tako .
Tara Rodas: Ker če je očitno, da je na en naslov dostavljenih sto otrok, potem seveda obstaja množica informacij, ki jih je treba
posredovati neposredno organom pregona, da jih lahko preiščejo.
Vendar podatkov ne razkrivajo, Chris.
To je neverjetno.
Senator Grassley je vložil kazensko ovadbo.
Senator Grassley se že leta zavzema za te otroke brez spremstva.
Julija je imel zaslišanja v senatu.
Dejansko je vložil kazensko ovadbo pri FBI in DHS , vendar HHS podatkov ni želel izdati niti s sodnimi pozivi.
Niso se odzvali.
V večini primerov je ministrstvo pri preiskavah odkrilo le manj kot 4 % svojih ciljev.
Torej manj kot 4 % otrok, ki so jih iskali, in manj kot 4 % trgovcev z ljudmi, ker
HHS ne sodeluje in jim ne posreduje podatkov.
To je nepredstavljivo.
Kaj pravi HHS? Kako to utemeljujejo?
Ali se sklicujejo na predpise o varstvu podatkov ali kaj, to smešno nesodelovanje?
Kaj...? Da. Mislim... Običajno navedejo nekaj slabih izgovorov, naj bodo še tako smešni.
Vendar se vsaj obnašajo, kot da spoštujejo zakonodajo ali ščitijo mlade in zasebnost.
Je to njihov izgovor?
Da, pravijo, da gre za zasebnost sponzorja, in to jim je pomembnejše od vsega drugega.
In to je spet popolnoma napačno razmišljanje.
Da. Da.
Sponzorjem nikoli ni treba poročati ORR.
Tako otroka izročimo osebi, ki ji nikoli več ne bo treba sprejeti klica zvezne vlade.
To je povsem nesmiselno.
Na meji se pojavi otrok s telefonsko številko in imenom osebe v Združenih državah.
Kako je pridobil podatke?
Otroci nam povedo, da so ga dobili na poti.
Da, in to nato posredujejo naši odlični mejni policiji, ki deluje kot kontaktna točka ZDA.
Prav.
Ta ameriška kontaktna točka mora nato otroka v 72 urah posredovati HHS.
Naš cilj je bil, da otroka v 10 do 14 dneh predamo kontaktnemu centru v ZDA.
To so bili naši tako imenovani "sponzorji".
Mislim, da se ljudje ne zavedajo, da so otroci v dveh tednih izročeni ljudem v Združenih državah, ki jim
nikoli več ne bo treba sprejeti nobenega klica vlade.
Predamo skrbništvo. To je to.
Nasvidenje! Srečno s tem. To je neverjetno!
Nikoli ne bi tako ravnali z ameriškimi otroki.
Ne vem, zakaj tako ravnamo z otroki migranti.
: Da. Povedal bom nekaj, kar bo morda zvenelo lahkotno, vendar ne mislim tako, ampak želim izraziti nekaj zelo specifičnega.
V tej državi so kraji, kjer ne morete posvojiti psa brez temeljitega preverjanja preteklosti in nadaljnjega spremljanja.
To mislim dobesedno, saj to vem iz prve roke.
Greš na dogodek posvojitve psa, izpolniti moraš obrazce, pokazati osebni dokument, preverijo te in te zaslišijo.
Dobiš psa, nato pa sledi obisk na domu.
Deluje dobesedno takole.
Bolj se zavedamo in skrbimo ter imamo mehanizem za dvojno preverjanje zdravja in dobrega počutja psa.
In sem ljubiteljica psov.
Zato to razumem in se ne pritožujem.
Zame osebno je ta neenakopravna obravnava tako... tako nepremišljena in nora s strani ministrstva za zdravje.
Za to ni opravičila, ni razlage.
: To je več milijard dolarjev vreden posel na leto.
Ostani pri tem.
Rad bi, da se pogovorimo o denarju.
To je denarno poslovanje.
V vsakem primeru, če ponovimo zelo poenostavljeno, prodajajo otroke, kajne?
Gre za blago, denar gre iz rok v roke, blago, ki se prevaža, pa so ... so blago, kontrabanda, ki se prevaža.
Kdo zasluži z njim? Kdo?
Številni izvajalci in nevladne organizacije zaslužijo milijone in milijone dolarjev na leto.
: Preglejmo malo mehanizme, da si bodo ljudje lahko predstavljali, kako delujejo:
Če prestopijo mejo, so prijeti.
Toda kdo jih pobere?
Včasih je to mejna policija, včasih pa mejna policija samo zbere ljudi in pošlje avtobus ali minibus.
In uganite kaj! Ta avtobus ali minivan pripada avtobusnemu ali prevoznemu podjetju.
Tega ne počnejo iz dobrega srca.
Po nalogu vlade so morali voziti avtobuse med točkama A in B ali med sprejemnim centrom A in predelovalnim centrom C.
Vendar gre za avtobusni prevoz.
In vozijo... Ne vem, 10 do 20 avtobusov na dan.
Več kot to.
Da, mislim samo 10 do 20 na določenem odseku ceste, kajne?
Gre za velika naročila za prevoz: Poleg tega so tu še stroški letov.
Potem so tu še nevladne organizacije, kar je le splošen izraz za nevladne organizacije, vendar pa so to zelo
pogosto cerkvene organizacije, ki so našle način, kako...
Verjetno so imeli na začetku dobre namene, želeli so pomagati ljudem, Bog jih blagoslovi, to je super.
Nato pa je to zanje postal donosen posel.
Obstajajo tudi posvetne in cerkvene nevladne organizacije.
Nekateri od njih so začeli kot človekoljubi, ki so želeli pomagati ljudem, nekateri pa se pošteno ukvarjajo le z denarjem.
Toda tudi tu so plačani, skoraj na glavo, za obravnavo in obdelavo teh ljudi - in to je natanko to, kako zaslužite denar.
Pri tem nastanejo ogromni stroški, govorimo o več sto milijonih dolarjev.
Da! Na stotine milijonov mesečno.
Mislim, da se nekateri ljudje ne zavedajo, da je pogodba, ki sem jo imel za spletno stran, za katero
sem delal, znašala več kot sto milijonov na mesec.
Nihče si ne misli: "Vau, razkril bom, da moja agencija ali izvajalec dobiva ves ta denar in trguje z otroki."
Correct....
Oprostite!
Ni važno!
Gre torej za velik posel.
Potem so tu.... Mislim, to so neporavnani izdatki in stroški vladnih pogodb.
In levica bi kričala: "Kaj boste naredili, jih boste pustili umreti v puščavi?"
Mislim, da je to lažen argument - nihče ne bi bil za to.
Obstaja pa tudi druga plat, in sicer nezakonite kriminalne denarne transakcije v tajnosti.
In tu vlada resnično izgubi nadzor.
Drži? Takoj ko bo te otroke predala kdo ve komu, bo šlo za trgovino s spolnimi uslugami, za otroško delo, za vse mogoče
nore, nenavadne, kriminalne in sprevržene stvari, s katerimi bi lahko zlorabljali, manipulirali in izkoriščali mlade ljudi....
In celotna temna plat posla, skrivne kriminalne dejavnosti. Bog ve, koliko denarja je vpletenega. Nihče ne ve.
Da, da. Chris, otroke ločimo od njihovih družin in njihove matične države.
Prav.
Tega ljudje preprosto ne razumejo.
Prvotno smo govorili o programu - mislim, o nameri poveljnika - o tem govorimo.
Kakšen je končni namen tega programa?
Mislil sem, da gre za združitev družine, in ljudje, ki so si prvotno zamislili ta
program, so rekli: "No, to je združitev družine."
Vendar to trenutno ne drži.
Hannah Dreier iz časopisa New York Times je na podlagi svojih podatkov - po analizi podatkov - razkrila, da v nekaterih območjih
s poštnimi številkami manj kot 10 % otrok obišče svoje starše.
To ni družinsko srečanje.
Gre za obsežno kriminalno operacijo!
Otroci so zaposleni v manufakturah.
Otroci so dani v spolno suženjstvo. To so povedali sami.
Otroci tri leta pozneje, saj je Anthony Rubin iz Muckrakerja dejansko izsledil otroke, ki so tri leta
pozneje rekli: "Poglejte, še vedno sem v dolžniški sužnosti.
Še vedno sem dolžan denar osebi, ki je plačala za moje tihotapljenje....
Tri leta pozneje so ti otroci še vedno dolžni denar.
Neverjetno je, kaj se dogaja tukaj!
Ja. In Chris, mislim, da ljudje tega preprosto ne razumejo ali pa si morda nikoli ne morejo
predstavljati, kaj bolna oseba naredi otroku.
Prav.
In to je po mojem mnenju ena najhujših stvari, kar sem jih kdaj videla.
Da sem moral pogledati v to temo in pomisliti: O moj Bog, obstajajo ljudje, ki to počnejo.
Obstajajo pa tudi zdravniki in medicinske sestre, s katerimi sem osebno govoril.
Mislim, da so... v solzah sta rekla: "Tara, sedemletna deklica je imela vse te spolno prenosljive bolezni."
Prav.
Mislim, da ljudje ne razumejo, kaj slabi ljudje naredijo otrokom.
In izročili smo jih kriminalcem.
Prav.
Priporočam, da si ogledajo dokumente, ki jih je senator Grassley objavil 11. julija .
V njegovem sporočilu za javnost lahko preberete, da je ta administracija dala otroke
v oskrbo ljudem iz skupine MS-13 . V redu?
So zlobni kriminalci. Zakaj bi jim morali dati otroke?
So znani člani mednarodnih kriminalnih združb.
To je, to je onkraj domišljije.
Iskreno, Chris, če tega ne bi videl na lastne oči, ne bi mogel verjeti, da je zvezna
vlada postala dostavna služba v belih rokavicah.
Mislim, da je dobesedno posrednik organizacije za trgovino z otroki.
Da, to počnejo.
Mislim, sploh ne gre za to, da bi bili nekako vpleteni v to. Oni jo izvajajo.
Izvajajo načrt za ugrabitev in zlorabo teh otrok. To je njihova igra.
Da.
To je njena operacija.
Da. In to, da jih ločite od njihovih družin doma in jih zvabite, je trgovina z ljudmi.
Gre za nasilno goljufijo ali prisilo.
Prav.
Torej otroci in starši, ker so nam to povedali otroci.
Prav.
Veste, vsak ima lahko svoje argumente.
Pogledali smo se in pogledal sem v oči prestrašenih otrok.
To vem, ker so mi to povedali otroci in drugi.
Obstajajo poročila z izjavami otrok. Tega ni mogoče zanikati.
Otroci so rekli: "Veste, doma v Gvatemali sem zaslužil le 2 dolarja in 50 centov na dan.
Trgovec z ljudmi tukaj v Teksasu pa mi je rekel, da če zapustim dom, lahko pridem v ZDA in zaslužim 6 dolarjev na uro."
Otrok in starši verjamejo, da bo otrok postal tako bogat kot Elon Musk.
Prav.
Od 2 dolarjev in 50 centov na dan do 6 dolarjev na uro.
In preprosto si ni mogoče predstavljati, da privabljamo ranljive skupine.
Iz Gvatemale prihajajo otroci iz domorodnih ljudstev, ki sploh ne govorijo špansko.
Točno tako.
Zato moramo res razmisliti, kaj se tu dogaja.
Treba je uvesti nove smernice.
Osebe z izkušnjami na področju kazenskega pregona morajo biti sposobne zaščititi otroke.
Ministrstvo za zdravje pa mora objaviti podatke, da bi lahko našli otroke in preganjali storilce kaznivih dejanj.
Ne smemo več dovoliti, da se to dogaja ranljivim otrokom in mladim otrokom v Združenih državah Amerike.
To je resnično nepredstavljivo.
Da! Preganjati moramo živali, ki vodijo omrežja, ki to počnejo.
Menim, da bi morali kazensko preganjati vladne uradnike, ki so sprejeli te odločitve in povzročili, da se je to zgodilo.
So posebna kategorija. Vendar morajo tudi oni odgovarjati.
Seveda je treba kriminalce, ki to počnejo, preganjati.
Potem pa moramo rešiti te uboge otroke.
Intervju s Taro Rodas je bil opravljen oktobra 2024, torej preden je bil Donald Trump ponovno izvoljen za predsednika ZDA.
Po volitvah je novi minister za zdravje in socialne zadeve pod Trumpom Robert F. Kennedy mlajši na sestanku vlade javno izjavil,
da je ministrstvo za zdravje in socialne zadeve pod Bidenom "sodelovalo pri trgovini
z otroki za spolne namene in suženjstvo".
Ali se je pod Trumpom stanje obrnilo na bolje?
Preiskovalni novinar Ryan Matta je glede tega skeptičen.
Že več let si prizadeva ugotoviti, kje so pogrešani otroci, in je o tem posnel že več dokumentarnih filmov.
V intervjuju maja 2025 je izrazil razočaranje, da Trumpova administracija po 100 dneh vladanja še ni vrnila 300.000 otrok.
Poudarja, da ima vlada mobilne telefonske številke in naslove sponzorjev, h katerim so bili
otroci napoteni, in da jih je mogoče zlahka izslediti.
Kritiziral je tudi ravnanje vlade pri programih jugozahodnega ključa.
Southwest Key Programs je velika organizacija s sedežem v ZDA, ki deluje v več državah.
Ponuja širok nabor storitev, vključno z nastanitvijo beguncev za mladoletne priseljence brez spremstva.
Ryan Matta je prepričan, da 30-40 objektov, vključenih v ta program, predstavlja največje verige za trgovino z otroki.
Bile so tako nasilne, da je celo Bidenov pravosodni minister Merrick Garland vložil tožbo zoper te
ustanove in trdil, da so v njih posiljevali otroke.
Vendar se je Trumpova generalna državna tožilka Pam Bondi razmeroma hitro po nastopu
funkcije odločila, da je treba tožbo umakniti.
To je precej presenetljivo, ko se odločiš izsušiti močvirje.
Glede na izjavo ministra za zdravje Kennedyja, da je bilo njegovo ministrstvo v času prejšnje vlade soudeleženo pri
tej trgovini z otroki, se sprašujemo, kje je pravna presoja.
Če Tara Rodas trdi, da je Kamala Harris vodila največjo operacijo trgovine z ljudmi in spolno trgovino, je treba čim
prej preiskati njo in odgovorne na ministrstvu za zdravje.
Vendar tega še ni videti.
Trump je že med predvolilno kampanjo pred svojim prvim predsedniškim mandatom
napovedal, da bo Hillary Clinton poslal v zapor.
Vendar pa po volitvah ni bila uvedena niti ena preiskava.
Tudi v Epsteinovem škandalu Trumpova administracija doslej ni izpolnila obljube o preiskavi in razkritju.
To ni presenetljivo, če upoštevamo, da številne žrtve in priče poročajo, da Epstein ni bil posamezen
storilec, temveč da so bili v škandal vpleteni veliki deli političnega in družbenega establišmenta.
Zato se postavlja tudi vprašanje, ali se v primeru trgovine z otroki na meji z ZDA na medijsko učinkovit način obravnavajo le
manjši kriminalci, medtem ko so velike ribe, mreže, nevladne organizacije in tisti, ki sodelujejo v
vladi in na ministrstvih, ponovno ostali brez odgovora?
Dokler se ti ljudje ne znajdejo za zapahi, je treba domnevati, da so predstavljeni uspehi le zavajanje prebivalstva.