"Cilvēks nav cilvēka vilks".
Šāds nosaukums bija starptautiskās konferences, kas notika Berlīnē 2025. gada 12.-13. jūlijā, nosaukums.
Organizatori bija Šillera institūts, Parīzes Ģeopolitikas akadēmija un Ostdeutsche
Kuratorium von Verbänden e.V. jeb saīsinājumā OKV.
OKV viceprezidents Joahims Bonacs runāja par pašreizējo karu "komerciālo pusi", t.i., par to, kas ir tie, kas gūst peļņu.
Nedaudz saīsināto prezentāciju, kurā, izmantojot skaitļus, parādīts, kā Vācijas iedzīvotājus
NATO mērķi iedzen parādu slazdā, klausieties šeit.
Par Joahimu Bonacu:
dzimis 1947. gadā Rudkalnos, vidusskolas diploms, dekoratīvais gleznotājs
Diplomi IT, uzņēmējdarbības vadībā, jurisprudencē
25 gadi VDR bruņotajās iestādēs, pionieris izlūkošanā
Aktīvs OKV kopš pensijas piešķiršanas sākuma
Dāmas un kungi, Es vēlos pateikties Zepa-Laroša kundzei par atļauju izteikt savas domas par karu komerciālo
pusi šajā Šillera institūta konferencē, un par ievadu esmu izvēlējies citātu no Frīdriha Šillera :
"Labākais tirgotājs ir karš. Viņš pārvērš dzelzi zeltā."
Par neseno NATO samitu 2025. gada 25. jūnijā:
Pēdējā no tām, apejot valstu parlamentus, nolēma 5 % no NATO valstu IKP tērēt bruņošanai.
Mans matemātikas skolotājs bieži teica, ka nedrīkst salīdzināt ābolus ar bumbieriem.
Tas tiek darīts apzināti, lai maldinātu sabiedrību.
5 % no iekšzemes kopprodukta veido gandrīz 50 % no valsts budžeta.
Līdz ar šo 5 % lēmumu tiek izdarīts milzīgs spiediens samazināt visas pārējās budžeta
pozīcijas, jo īpaši sociālos izdevumus iedzīvotājiem.
Lai izspiestu naudu no iedzīvotājiem, ir nepieciešams pamatojums.
Tiek pieminēti ārējie ienaidnieki - šajā konkrētajā gadījumā Krievija, kas it kā vēlas uzbrukt NATO valstīm 2028./29. gadā.
Es gribētu citēt Kārli Peteru Frēlingu :
"Alkatība pēc varas un bailes vienmēr ir bijušas brīvības un miera grauzēji.""
Vācijas iekšzemes kopprodukts 2024. gadā bija 4,31 triljons eiro.
5% no šīs summas ir 215 miljardi eiro, ko Vācija ir apņēmusies viena gada laikā iztērēt kara bruņojumam.
Katru gadu!
Cik liels bija Vācijas valsts budžets 2024. gadā, lai to apmaksātu?
Valsts budžets 2024. gadā bija 476,8 miljardi eiro.
Pašlaik tiek pabeigta 2025. gada valsts budžeta izstrāde.
Tas nav līdzsvarots, un tam raksturīgs augsts parāda finansējums.
Paliksim pie aizsardzības izdevumiem.
Marks Tūlijs Cicerons teica: "Kara vara ir neierobežota nauda."
Tas liecina: NATO gatavojas karam!
215 miljardi eiro, par kuriem panākta vienošanās, nav atspoguļoti faktiskajos valsts budžeta plānos.
Vācija vēlas atjaunot obligāto militāro dienestu un skatās uz Dāniju, kas ar likumu ir nolēmusi no 2025. gada 1. jūlija
ieviest obligāto militāro dienestu gan vīriešiem, gan sievietēm.
Kareivnīcu celtniecība un iekārtošana, aprīkojums un algas ietekmē militārās izmaksas.
Tajā pašā laikā viņi vēlas iesaistīt rezervistus, kas savukārt prasa ekipējumu un tamlīdzīgi.
Viņi vēlas pārveidot Bundesvēru par modernu bezpilota lidaparātu karadarbību un nezina parametrus.
Neprecizēto vēlmju sarakstā ir vairāk nekā 1000 tanku Leopard2, 2500 kājnieku kaujas mašīnu, flote, raķešu ražošana utt.
2020. gadā Vācija un Francija vienojās par FCAS projektu un uzsāka to.
Plānots izmantot modernas uzbrukuma lidmašīnas kopā ar bezpilota lidaparātiem un bezpilota lidaparātu rindām.
Aplēses bija 500 miljardi eiro.
Tas tiks atsākts pēc apstāšanās ASV.
Šie un daudzi citi plāni ir atgriezti.
Ir arī citas "mucas bez dibena", piemēram, beznosacījumu atbalsts Ukrainai par Vācijas nodokļu maksātāju
naudu bez balsojuma parlamentā par atsevišķām dāvanām - kā mēs ar izbrīnu konstatējam.
Tās ir sadalītas trīs daļās:
1. tiešās finansiālās subsīdijas - Zaļie pašlaik aicina tās ievērojami palielināt.
2. preču piegāde gan Ukrainas iedzīvotāju dzīvībai, gan visu veidu militāro preču piegāde.
3 Turklāt tiek iztukšoti Vācijas bruņoto spēku arsenāli un valsts preču rezerves.
Lai to visu finansētu, valdība, par kuru tika nobalsots, kapitulēja pirms jaunās valdības stāšanās
amatā un apgrūtināja tautu ar papildu parādu slogu par karu, kas sasniedz 1 triljonu eiro.
Tomēr 2024. gada 31. decembrī Vācijas kā valsts parāda slogs, neskaitot federālo zemju un
pašvaldību parādus, bija 2,509 triljoni euro.
Līdz ar papildu aizņemšanos viena triljona eiro apmērā Vācijas parāda slogs pieauga līdz
3,509 triljoniem eiro, un tam nav redzams gals.
Kas var aizdot Vācijas valstij tik milzīgas naudas summas?
No 10 pasaulē lielākajiem aktīvu pārvaldītājiem 8 atrodas ASV. Vispirms ir Black Rock.
Frīdrihs Mercs bija "BlackRock Asset Management Deutschland Aktiengesellschaft" Uzraudzības
padomes priekšsēdētājs no 2016. līdz 2020. gadam.
Parastā gadījumā procentu likme ir atkarīga no aizņēmēja reitinga - jo nenoteiktāks, jo augstāks -, kā arī no tirgus,
inflācijas līmeņa un peļņas iespējām citos ieguldījumu veidos.
Ja mēs rēķinām, ka ilgtermiņā procentu likme ir tikai 5 %, tad gada procenti, kas jāmaksā par
3,5 triljonu eiro aizdevumu, ir 175 miljardi eiro!
215 miljardi bruņošanai plus 175 miljardi procentu ir 390 miljardi eiro.
No parāda nav atmaksāts ne centa!
Turklāt jāņem vērā pensijas, kas finansējamas no valsts budžeta.
2024. gadā tas veidoja 54,67 miljardus eiro.
Papildus tam tiek maksātas algas ierēdņiem un valsts darbiniekiem.
Neveicot nekādus pētījumus, ir triviāli pieņemt, ka tās ir ievērojami lielākas nekā pensijas - īpaši,
ja Vācija vēlas ieviest obligāto militāro dienestu.
Vienkāršības labad pieņemu, ka šīs izmaksas būs tikai aptuveni 55 miljardu pensijas.
Tādējādi kopējie izdevumi ir 500 miljardi eiro.
Atgādinājums:
Tomēr valsts budžets 2024. gadā bija tikai 476,8 miljardi eiro.
Neviens no pārējiem budžeta posteņiem, piemēram, pensijas, izglītība, citi sociālie fondi utt., netiek ņemts vērā!
Jauni aizņēmumi ir iepriekš ieprogrammēti naudas aizdevēju interesēs.
Tas ir tāpēc, ka procentu likmes paaugstināšana ir likumīga, ja atmaksa ir neskaidra,
kas ir sagaidāms, ņemot vērā iepriekš minēto.
Neskatoties uz visiem trikiem, Klingbeila 2025. gada budžeta projekts nespēja noslēpt jauno parādu.
Tas noved pie atziņas, ka pārējās valsts budžeta pozīcijas ir būtiski jāsamazina un ka valsts
tomēr ir pārslogota, lai pildītu savas saistības.
Bruņojums un interešu pakalpojumi apēd visus pārējos budžetus.
Iepriekš minētos skaitļus var izpētīt internetā.
Citi skaitļi ir minēti Bundestāga sēdēs.
Tomēr jebkurā gadījumā plānos ir paredzēti turpmāki jauni aizņēmumi.
Francijas maršals Džan Džakomo Trivulzio :
"Kara vadīšanai ir nepieciešamas trīs lietas: nauda (t.i., aizdevumi), nauda (t.i.,
aizdevumi) un vēl nauda (t.i., aizdevumi)."
Ar šiem skaitļiem, ar kuriem es jūs iepazīstināju, es skaidri apliecinu, ka valsts budžets ir pārtēriņš, kā apgalvots iepriekš.
Pārējie finanšu politikas jautājumi tiks aplūkoti tikai turpmāk.
Pārējo NATO valstu statistika liecina, ka no lielākajām NATO valstīm - ASV, Francijas, Apvienotās Karalistes,
Vācijas, Itālijas, Spānijas un Kanādas - tikai ASV izdevumi aizsardzībai bija nedaudz virs 3% no iekšzemes kopprodukta.
Pārējie no 2006. līdz 2024. gadam svārstījās no 1,0 līdz 2,4 procentiem. Visām šīm valstīm jau ir lielas parādsaistības.
Ja aplūkojam visas NATO valstis, pat apgalvojums, ka visas NATO valstis līdz 2025. gadam sasniegs 2,0 %, ir ļoti apšaubāms.
Iespējams, ka Portugāle sasniegs 1,5 % no IKP tikai ar trikiem.
Ja visas pārējās NATO valstis, izņemot ASV, palielinātu savus aizsardzības izdevumus līdz 5 procentiem, kopējie
aizsardzības izdevumi joprojām būtu par 11 procentiem mazāki nekā pašreizējie ASV aizsardzības izdevumi.
Ņemot vērā šos notikumus, ir jābaidās, ka tuvākajā nākotnē ar 5 % mērķi, par kuru panākta
vienošanās, nepietiks un tas tiks vēl palielināts.
Saistībā ar stāstiem par draudiem tikai no finansiālā viedokļa ir interesantas šādas attiecības:
2024. gadā NATO valstu izdevumi bruņojumam bija desmit reizes lielāki nekā visām BRICS valstīm un Ziemeļkorejai.
Jau šis aspekts vien parāda, kas kam draud.
Visas NATO valstis samazina savus budžetus par labu bruņošanai un jau tagad ir ievērojami parādā.
Bendžamins Franklins : "Par kariem nemaksā kara laikā, rēķins nāk vēlāk."
Šajā kontekstā jāņem vērā arī šādi fakti:
dolāra kā pasaules rezerves valūtas finansiālo spēku, kas ļauj ASV uzņemties parādsaistības,
kas ievērojami pārsniedz tās ekonomisko spēku.
ASV neto parāda summa ir 37,36 triljoni dolāru.
ASV procentu slogs ir lielāks nekā tās izdevumi aizsardzībai.
Šī konflikta atrisināšana ir viens no Trampa administrācijas mērķiem.
Pašlaik tas tiek darīts, apzināti samazinot dolāra vērtību.
ASV militāri rūpnieciskais komplekss (MIC) ir spēka faktors, kas nemitīgi meklē jaunus pasūtījumus un jaunas peļņas iespējas.
ASV jau vairāk nekā 100 gadus ir pasaulē nozīmīgākā aizsardzības aprīkojuma piegādātāja.
Ar 5 procentiem no NATO valstu nodokļiem, kas paredzēti bruņojumam, MIC dod ASV iespēju to iegādāties.
Tā ir NATO valstu valsts politika.
Resursu zādzības pasaules dienvidos, lai segtu parādus un nodrošinātu valdības varu.
Pēdējās desmitgadēs dolāra vara un patentu tiesības ir izmantotas, lai pārdalītu
bagātību no pasaules dienvidiem "zelta miljardam".
[BRICS kā atbilde uz šo netaisnību ir jauns ienaidnieka tēls.
Šai saiknei plašsaziņas līdzekļos tiek pievērsta maza uzmanība.
Kā vienu no piemēriem var minēt Izraēlas proxy karu pret Irānu.
Es vēlētos citēt bijušā ASV prezidenta Dvaita Deivida Eizenhauera teikto par šo vispārējo kontekstu:
"Katra saražotā šautene, katrs nolaistais karakuģis, katra izšautā raķete galu galā nozīmē zādzību no
tiem, kas cieš badu un nav apgādāti ar pārtiku.""
Tagad jautājums ir, kādi varētu būt risinājumi?
Arī šeit es tikai citēšu. Frederiks Žoljo-Kirī : par šo:
"Neviena tauta, neviens cilvēks viens pats nespēj novērst karu.
Šo mērķi var sasniegt tikai tad, ja visu valstu tautas rīkosies kopā."
Es citēju IG-Metall 2014. gada 20. septembra "Delegātu konferences Štutgartē rezolūciju":
"Ilgtermiņā būtu vēlams pilnībā atcelt ieroču ražošanu un eksportu.
Jo bruņojuma ražošana ir necilvēcīga un ir milzīga visu veidu resursu izšķērdēšana."
Un Alberts Einšteins :
"Mieru nevar uzturēt ar vardarbību. To var panākt tikai ar sapratni."
Es ceru, ka esmu jums paudis izpratni par to, ka 5 % no IKP ir valsts bagātības pārdale un
pārslogo sabiedrību, kā piemēru minot Vāciju.
Tas attiecas uz visām valstīm, kurām ir šāds pienākums.
2020. gada 11. jūlijā JP Morgan vadītājs Džeimijs Dimons (Jamie Dimon) norēķinājās ar Eiropu: "Eiropa zaudē".
Paldies par jūsu uzmanību.