Od 3. do 5. listopada 2025. ovdje u Apoldi blizu Weimara održan je Kongres za nova demokratska pravila.
Pozivnice su izdali savezi Germany Stands Up, Wabeo, ZAAVV, Klagepaten i Freedom Begins with No.
S otprilike 90 sudionika iz različitih političkih pozadina, inicijativa i pokreta raspravljalo se o
trenutačnim društvenim, političkim i strukturiranim problemima te su na kraju postignuta dva rješenja.
Ovo je postupak glasanja temeljen na 'ne' umjesto na 'da'. Kla.TV je za vas snimio dojmove.
Moje prvo pitanje je, odakle si?
Iz Augsburga.
Dolazim iz okruga Hochtaunus.
Iz blizu Berlina.
Dolazim iz Brandenburga, sjeverno od Berlina.
Dolazim iz Frankfurta na Majni.
Dolazim iz Bochuma u Ruhrskoj oblasti.
Dolazim iz Frankfurta na Majni.
Dolazim iz Bavarske, iz regije Gornja Franjska.
Što vas je motiviralo da dođete na ovu konferenciju?
Da, ja sam na razini običnih ljudi i samo sam htio razgovarati s mnogim ljudima o
demokraciji i o tome kako možemo zajedno napredovati.
Pa, već smo dugi niz godina u otporu, a sada je vrijeme za stvaranje boljeg društva, zbog čega smo
bili ovdje ovog vikenda da vidimo što je moguće.
Posebno me dirne tema demokracije odozdo i način na koji se na ovom kongresu formiraju mišljenja, jer se po prvi put u
potpunosti odustaje od uobičajenog formata s podijem sprijeda, gdje oni koji sjede na podiju
unaprijed određuju koja bi mišljenja mase trebale imati.
Ovo je prvi put da koristimo strukture za prikupljanje pojedinačnih mišljenja s kongresa i potom postizanje konsenzusa.
Konsenzus se odnosi na proces kojim grupa dolazi do zajedničkog, dogovorenog mišljenja – konsenzusa.
Za razliku od tradicionalnog glasanja temeljenog na načelu većine, sustavno traženje konsenzusa ne traži rješenje s najviše
glasova "za", nego ono koje unutar grupe izaziva najmanji otpor.
Ovo potiče uključive, održive odluke u kojima se čuju i tihi ili kritični glasovi.
Vidimo da naša demokracija više nije naša demokracija.
I želimo pronaći novi način da ponovno uspostavimo demokraciju.
Povijesni trenuci ponekad se uopće ne čine kao povijesni trenuci.
Pa, nismo u Hollywoodu, nitko jučer nije došao s pompom.
Nije cijela populacija odjednom stala vani u hodniku i potrčala ovamo govoreći: "Nešto se dogodilo."
Junak svega toga – ne znam ni tko je junak – to si ti!
Nije bio u središtu pozornosti, a svi su mu se divili i govorili: sada se nešto promijenilo.
Ali jučer se dogodilo nešto povijesno.
Jedina prilika koju imamo da to učinimo jest ako ne odvedemo pažnju i ako se ne uništimo.
A ono što smo danas, odnosno sada, u ova dva dana učinili jest da smo započeli pokušaj da precrtamo ovo .
I reći da je energija za promjenu koju stvaramo usmjerena isključivo protiv središta moći.
Naime, time što radimo ono što činimo, odnosno odlukom koju smo donijeli da snizimo uvjete
za referendume, stavljamo vlast u ruke naroda.
Oduzimamo im moć i dovodimo ih k sebi.
A jedina prilika koju imamo da to učinimo jest da ne odlazimo s kursa i da se ne uništimo.
Sve što kažemo je samo isprazno brbljanje ako nemamo moć provesti svoje ideje.
To smo jučer ovdje odlučili.
Sada mi se pridružio Ralf Ludwig, jedan od inicijatora ovog kongresa.
Također, moje pitanje: koja je svrha ove konferencije?
Cilj ovog kongresa je ujediniti mnoge različite skupine, koje sve imaju velike, važne političke probleme, kako
bi zajedno pronašle i formulirale zajedničku temu, zajednički smisao svih političkih skupina.
Već smo to učinili, naime da moramo postaviti pitanje moći.
Da bez obzira na to kakav problem imamo, možemo ga riješiti samo ako ljudi u zemlji,
građani te zemlje, također drže političku vlast.
To znači, u suštini, da sami možete odlučivati o političkim pitanjima.
I kako ste uspjeli surađivati s različitim organizacijama, mišljenjima i osobama?
Pa, kao što vidite, danas je posljednji dan. Prilično sam iscrpljen.
Imamo ovdje mnogo snažnih osobnosti, snažnih ljudi koji prirodno imaju važna pitanja koja trebaju riješiti. Bila je to
teška rasprava i nije uvijek bilo lako, ali tako i treba biti.
Ali na kraju smo postigli dobar rezultat jer vjerujem da su svi shvatili da je ovo ključno pitanje, naime da bi se provela
vlastita agenda, treba imati političku moć odlučivanja, da je to najvažnije pitanje za svakoga, da je
to, kao što sam rekao, temeljno pitanje za svakoga.
I to je sjajno uspjelo. I mislim da je upravo to ono što je u tome tako uzbudljivo: svatko može nastaviti raditi po
svome, biti svoj, raditi stvari na svoj način i samo dodati još jednu temu u mješavinu, naime pitanje moći.
Pridružila mi se Stephanie Tsomakaeva, jedna od promotorica i organizatorica ovog kongresa.
Moje prvo pitanje je: koja je svrha ove konferencije?
Da, bok, hvala što ste ovdje.
Naš cilj na kongresu nije usvojiti nova demokratska pravila, nego postići konsenzus o njima.
Ovdje smo se sastali s ljudima iz raznih inicijativa i skupina, jednostavno ljudima koji su zainteresirani za ovu temu, kako
bismo saznali kako možemo prenijeti moć donošenja odluka s parlamentaraca na narod, kako možemo sami odlučivati
i kako možemo promijeniti ta pravila na potpuno normalan, zakonski propisan ili u skladu sa zakonom način.
Da, hvala vam. I kako je bilo postići konsenzus ovdje s različitim pokretima, razmišljanjima i mišljenjima?
Da, to je zaista izazov, ili bolje rečeno proces učenja, čak bih rekla.
Izgradnja konsenzusa temeljno se razlikuje od glasanja "da" ili "ne".
Definitivno ima prednost što se ne razdvajate.
Iako smo ovdje vodili vrlo kontroverzne rasprave i s puno emocija, i dalje smo grupa koja se osjeća kao obitelj.
Ali naravno imamo problem pronaći prave riječi i precizno razumjeti pitanja, to jest, zaista razumjeti jedni
druge, biti voljni slušati i odvojiti vrijeme i prostor za pronalaženje pravih riječi, što je pravi izazov.
A tu je i činjenica da više ne kažeš čemu si za, nego samo čemu nemaš prigovora.
I to radite rukama. I to je još jedan izazov, jer ljudi nisu navikli to raditi.
I to je zapravo bila vježba sinoć.
Kako to sada trebam napraviti? Trebam li to napraviti ovako ili ovako i onako?
Da, Mislim da je ovo divan proces učenja koji je pokazao da se može doći do rješenja s vrlo različitim ljudima bez rasprava, bez
uništavanja jedni drugih, bez borbe na kraju, kao što je često slučaj u politici. Ako ovo prenesemo u svijet i počnemo graditi
konsenzus na širokoj političkoj razini, to će zasigurno dovesti do mnogo mirnijeg svijeta za sve nas. I to je bio početak ovdje.
Da, hvala vam puno. I koji je vaš osobni zaključak s ovog kongresa?
Da, smatram to vrlo uzbudljivim. I sam sam prilično iscrpljen.
U početku mi je bilo vrlo iscrpljujuće, ali je trud vrijedio.
Vjerujem da smo danas, odnosno jučer, imali povijesni trenutak kad smo donijeli tu odluku, jer smo uspjeli
okupiti toliko različitih ljudi, organizacija i skupina. Moj je zaključak vrlo pozitivan.
Vjerujem da sada idemo naprijed i da ćemo razviti zamah koji će usmjeriti energiju za promjene koja postoji među
stanovništvom, što će dovesti do toga da stanovništvo preuzme moć političkog odlučivanja u svoje ruke.
I na koji su način bili povijesni? Što je bilo tako posebno u tim danima?
Povijesno gledano, ovakva se stvar nikada prije nije dogodila, jer su svi pokušavali osvojiti političke
bodove svojim pojedinačnim pitanjima i vjerovali da su ta pitanja dovoljna da dovedu do promjene.
Ali mi to primjećujemo. Možemo izaći na ulice s desecima tisuća, s stotinama tisuća ljudi kako bismo prosvjedovali protiv
rata, a ipak političari nastavljaju kao da ti ljudi uopće ne postoje. Tako je bilo i tijekom pandemije koronavirusa.
Izašli smo na ulice sa stotinama tisuća ljudi i mjere su provedene. Sve je samo nastavilo kao i prije.
A što je sada povijesno jest da su te organizacije to prepoznale i razumjele, preko ideoloških podjela,
da, potpuno preko političkih i ideoloških podjela.
Nije važno gdje se ljudi nalaze, shvatili su.
Sada se moramo ujediniti kao stanovništvo i uzeti vlast u svoje ruke.
A kad budemo imali moć u svojim rukama, opet ćemo moći raspravljati o pojedinačnim pitanjima, jer tada
više nećemo samo sjediti za stolom redovnih, nego ćemo biti usred svega i moći donositi odluke.
I to je jednostavno povijesno, da su ljudi to razumjeli.
Više ne želimo da moć bude gore. Želimo da moć bude u našim rukama.
Također bih želio ponovno spomenuti WABEO.
WABEO će biti jedna od najvažnijih organizacija za referendume jer WABEO nadzire izbore u svim segmentima.
A sveobuhvatno također znači nadgledanje brojanja glasova na referendumima, jer je jedan od rizika s kojima se
suočavamo taj da bi proces brojanja mogao rezultirati tijesnim porazom ako ne obratimo pažnju na to kako se glasovi broje.
Što vam se svidjelo u ovim danima?
Da, sustavni konsenzus, kao načelo, a ponekad i kada se vrlo velika skupina složi oko nečega, o određenom tijeku djelovanja.
Ako ovo zaista dobije zamah i krene, bit će se itekako isplatilo trudo.
Ideja da smo svi smjeli sami sudjelovati i da nije bilo govornika koji su sve diktirali.
Bilo je dobro saznati kako konsenzus funkcionira, kako se provodi i da se toliko ljudi zaista uključilo s idejama i
prijedlozima, u smislu brainstorming-a, kako bi se došlo do jednog, dva ili tri zajednička nazivnika.
Što zapravo možemo učiniti? Što je najrazumnije učiniti da vratimo našu zemlju na pravi put?
To što ovdje ima toliko bdjelih umova koji su iskreno zainteresirani za zajednički rad,
razvijanje rješenja i njihovu primjenu u praksi.
Iako sam član na lokalnoj razini, ideja postizanja konsenzusa mi u prošlosti nije bila jasna.
Dakle, moj dojam o tome koliko dobro konsenzus funkcionira produbio se.
I ja sam izrazito motiviran nastaviti raditi i ponovno sam optimističan da ćemo napredovati.
Što ćete osobno ponijeti od ovih dana?
Postoji mnogo predanih ljudi koji žele pozitivno raditi za demokraciju.
Moguće je složiti se oko određenih pitanja na kojima postoji konsenzus i gdje kultura rasprave zapravo može biti
vrlo, vrlo dobra među svim tim ljudima koji su vrlo različiti.
Već znam što moram učiniti i nastavit ću to činiti.
I osobno je uvijek dobro upoznati ljude poput ovih, koji su svi vrlo aktivni.
Umrežavanje je uvijek važno, ponovno okupljanje, razmjena ideja.
Mnogi novi kontakti, dragi ljudi koje sam ovdje upoznao.
Kao što sam upravo rekao, nije lako raditi na novom društvu. Već imamo demokratska sredstva, ali prepreke su vrlo visoke.
I moramo raditi na smanjenju ovih.
Razumijem da moramo biti oprezni da nas ne ometaju sporedna pitanja i da se ne potkopavamo jedni druge, nego da se
usredotočimo na cilj ponovnog uspostavljanja demokracije.
Dakle, stigli smo do kraja. Koji je rezultat ovih triju dana?
Da, rezultat ovih triju dana je da smo osnovali radne skupine i sada namjeravamo iskoristiti te radne
skupine za provedbu ustavnih amandmana u saveznim državama.
Vjerujem da smo osnovali ukupno sedam radnih skupina.
Dakle, sada je vrijeme da se počne: stvaranje tehničke infrastrukture, stvaranje kadrovske
infrastrukture, marketing, odnosi s javnošću, analiza rizika – svi ti problemi sada moraju biti riješeni.
Naravno, financiranje i osiguranje financiranja također su važni, kao i pravna obrada svih pitanja, jer
postoje određeni zahtjevi koje je potrebno ispuniti.
Dakle, sada prelazimo na praktičnu implementaciju, da tako kažemo.
A kada će se nastaviti?
Pa, radne skupine će odmah početi sastanke.
I sada smo se dogovorili da ćemo se sastajati svakih dva mjeseca na velikoj plenarnoj sjednici, tj. u suštini nastavljajući
online kongres kao veliku plenarnu sjednicu svakih dva mjeseca.
Hoće li se termini održavati svakih dva mjeseca ili će intervali postati kraći ili duži, ostaje za vidjeti.
Mislim da ćemo sljedeće godine, za otprilike šest mjeseci, ponovno održati sljedeći analogni kongres.
Da, hvala vam što ste ovo organizirali, također u ime svih nas koji smo bili uključeni.
Da, hvala vam što ste bili tamo i izvještavali o tome. Hvala!
Kla.TV. Besplatno, neovisno, necenzurirano.