Od 3. do 5. oktobra 2025 je v Apoldi pri Weimarju potekal kongres za nova demokratična pravila.
Povabljene so bile zveze Deutschland steht auf, Wabeo, ZAAVV, Klagepaten in Freiheit beginnt mit Nein.
Približno 90 udeležencev iz različnih političnih smeri, pobud in gibanj je razpravljalo o trenutnih družbenih,
političnih in strukturnih problemih, na koncu pa so se dogovorili o dveh možnih rešitvah.
To je postopek glasovanja, ki ne temelji na "da", temveč na "ne". Kla.TV je za vas posnela vtise.
Moje prvo vprašanje je, od kod ste?
Iz Augsburga.
Prihajam iz okrožja Hochtaunus.
Iz okolice Berlina.
Prihajam iz Brandenburga, točno iz severnega dela Berlina.
Prihajam iz Frankfurta na Majni.
Prihajam iz Porurja, iz Bochuma.
Prihajam iz Frankfurta na Majni.
Prihajam z Bavarske, iz dežele Zgornja Frankovska.
Kaj vas je spodbudilo, da ste prišli na ta kongres?
Da, sem na lokalni ravni in sem se želel pogovarjati z veliko ljudmi o demokraciji in o tem, kako lahko skupaj napredujemo.
Že več let se upiramo in zdaj je čas, da ustvarimo boljšo družbo, zato smo bili ta
konec tedna tukaj, da bi videli, kaj je mogoče.
Najbolj me vznemirja vprašanje demokracije na najnižji ravni in tudi oblika, v kateri se na tem kongresu pojavljajo mnenja, saj
se je prvič zgodilo, da se je močno razširila ideja, da je spredaj praktično tribuna in da mnenja
množic vnaprej določajo tisti, ki sedijo na tribuni.
To je prvič, da smo uporabili strukture za zbiranje posameznih mnenj na kongresu in nato dosegli soglasje.
Soglasje se nanaša na postopek, s katerim skupina doseže skupno, dogovorjeno mnenje - soglasje.
V nasprotju s tradicionalnim večinskim glasovanjem sistemsko soglasje ne išče rešitve z največ glasovi
za, temveč tisto, ki ima najmanj odpora v skupini.
To spodbuja vključujoče in trajnostne odločitve, pri katerih so slišani tudi tihi ali kritični glasovi.
Vidimo, da naša demokracija ni več naša demokracija.
Želimo najti nov način za ponovno vzpostavitev demokracije.
Zgodovinski trenutki se včasih sploh ne zdijo zgodovinski trenutki.
Torej nismo v Hollywoodu, včeraj nihče ni prišel s "fanfarami".
Celotno prebivalstvo ni nenadoma stalo zunaj na hodniku, se zgrnilo sem in reklo, zdaj se je nekaj zgodilo.
Junak vsega skupaj - niti ne veste, kdo je junak - to ste vi!
Ni bil v središču pozornosti in vsi so se ozirali nanj in rekli, zdaj se je nekaj spremenilo.
Toda včeraj se je zgodilo nekaj zgodovinskega.
Edina možnost, da nam to uspe, je, da se ne pustimo motiti in da se ne uničimo.
In to, kar smo storili danes, ali bolje, kar smo storili v teh dveh dneh, je, da smo začeli s poskusom, da bi to prečrtali .
In reči, da je energija za spremembe, ki jo ustvarjamo, usmerjena izključno proti centrom moči.
In sicer tako, da pravi, da s tem, kar počnemo, namreč z odločitvijo, ki smo jo sprejeli, da
znižamo število referendumov , dajemo moč v roke ljudem.
Jemljemo jim moč in jo dajemo sebi.
To lahko storimo le, če se ne pustimo motiti in če se ne uničimo.
Vse, kar rečemo, je navadna miza, če nimamo moči, da bi uresničili to, kar imamo kot idejo.
Tako smo se odločili včeraj.
Zdaj stoji ob meni Ralf Ludwig, eden od pobudnikov tega kongresa.
Moje vprašanje je tudi, kakšen je cilj tega kongresa?
Cilj tega kongresa je združiti različne skupine, ki imajo velika in pomembna politična vprašanja, da bi našli skupno temo,
skupni smisel vseh političnih skupin, in jo skupaj oblikovali.
To smo že storili, in sicer moramo zastaviti vprašanje moči.
Ne glede na to, kakšno vprašanje imamo, ga lahko uresničimo le, če imajo ljudje v državi, državljani države, tudi politično moč.
To pomeni, da lahko o političnih vprašanjih odločate sami.
In kako vam je uspelo shajati z različnimi organizacijami, mnenji in osebnostmi?
Kot vidite, je danes zadnji dan. S tem sem že skoraj končal.
Tu imamo veliko močnih osebnosti, močnih ljudi, ki imajo seveda tudi pomembna vprašanja. Razprava je bila
težka in ni bila vedno lahka, vendar tako mora biti.
Toda na koncu smo dosegli dober rezultat, saj menim, da so vsi razumeli, da je to bistveno vprašanje, in sicer, da moraš za
izvajanje svoje teme imeti moč političnega odločanja, da je to najpomembnejše vprašanje za vse,
da je to, kot sem rekel, osnovno vprašanje za vse.
In to se je odlično obneslo. In mislim, da je pri tem vznemirljivo to, da lahko vsak še naprej dela svojo
stvar, svojo osebnost, svoj način dela, in da lahko skupaj z vsemi ostalimi doda še eno temo, in sicer vprašanje moči.
Z mano je Stephanie Tsomakaeva, ena od organizatork tega kongresa.
Moje prvo vprašanje je, kakšen je cilj tega kongresa?
Da, pozdravljeni, hvala, da ste prišli.
Naš cilj na kongresu ni sprejetje novih demokratičnih pravil, temveč doseganje soglasja.
Tu smo se srečali z ljudmi iz različnih pobud, skupin, preprosto z ljudmi, ki jih ta tema zanima, da bi ugotovili, kako lahko moč
odločanja z odločevalcev v parlamentih prenesemo na ljudi, kako lahko sami odločamo in kako lahko ta pravila spremenimo
na običajen način, ki ga določa zakon ali v skladu z zakonom.
Da, hvala. In kako je bilo z različnimi gibanji in mislimi ter mnenji tukaj doseči soglasje?
Da, to je res izziv, rekel bi celo proces učenja.
Glasovanje s soglasjem se bistveno razlikuje od glasovanja z "da" ali "ne".
Njegova prednost je zagotovo ta, da se ne razidete.
Še vedno smo skupina, ki se počuti kot družina, čeprav smo tu imeli zelo kontroverzne razprave in tudi veliko čustev.
Seveda pa se soočamo s problemom iskanja besedila in natančnega razumevanja vprašanj, tj. resnično razumevanje
drug drugega in poslušanje ter dajanje časa in prostora za iskanje besedila, kar je pravi izziv.
Poleg tega ne govorite več o tem, kaj podpirate, ampak govorite "da" tam, kjer nimate nasprotovanja.
In potem to naredite z rokami. In to je še en izziv, ker ljudje tega niso vajeni.
In to je bila včerajšnja vaja.
Kako moram to storiti zdaj? Ali moram to narediti tako ali tako ali tako in tako ali tako?
Da, mislim, da je to čudovit učni proces, ki je pokazal, da lahko pridemo do rešitve z zelo različnimi ljudmi in se ne prepiramo,
ne uničujemo drug drugega, ne končamo v boju, kot se pogosto dogaja v politiki, kar bo na koncu zagotovo vodilo k veliko bolj
mirnemu svetu za vse nas, če bomo to prenesli v svet in začeli resnično dosegati soglasje na
veliki politični ravni. In to je bil začetek.
Da, najlepša hvala. In kakšen je vaš osebni zaključek tega kongresa?
Da, bilo je zelo zanimivo. Sam sem precej izčrpan.
Najprej je bilo zame zelo naporno, vendar je bilo vredno truda.
Mislim, da smo danes, včeraj, ko smo sprejeli to odločitev, doživeli zgodovinski trenutek, saj nam je
uspelo združiti toliko različnih ljudi, organizacij in skupin. In moj zaključek je zelo pozitiven.
Verjamem, da zdaj napredujemo in da bomo razvili zagon, da bo energija za spremembe, ki je prisotna v
prebivalstvu, pripeljala do tega, da bo prebivalstvo prevzelo politično odločanje v svoje roke.
In v čem je zgodovinski? Kaj je bilo tako posebnega v tistih dneh?
Zgodovinsko gledano nikoli ni bilo ničesar podobnega, vsi so skušali pridobiti politične točke le s svojimi
individualnimi vprašanji in verjeli, da so njihova individualna vprašanja dovolj, da se kaj spremeni.
Vendar se tega zavedamo. Na ulice lahko pridemo z desettisoči, stotisoči ljudi, ki nasprotujejo vojni, a
politiki še vedno ravnajo, kot da teh ljudi sploh ni bilo. Enako je bilo v času koronavirusov.
Na ulice je prišlo več sto tisoč ljudi in ukrepi so bili izvedeni. Preprosto smo nadaljevali.
In zgodovinska stvar je, da so te organizacije to prepoznale in razumele, in to v vseh
ideologijah, da, torej popolnoma politično in ideološko.
Ni pomembno, kje ljudje stojijo, saj so to spoznali.
Zdaj se moramo združiti kot prebivalstvo in prevzeti oblast v svoje roke.
In če imamo moč v svojih rokah, se lahko spet prepiramo o posameznih vprašanjih, saj potem ne sedimo več za mizo običajnih
ljudi, ampak smo v središču dogajanja in lahko odločamo.
In to je samo zgodovinsko, da so ljudje razumeli.
Ne želimo več, da bi bila moč tam zgoraj. Želimo, da je moč v naših rokah.
Še enkrat bi se rad dotaknil WABEO.
WABEO bo ena najpomembnejših organizacij za referendume, saj je odgovoren za spremljanje volitev na vseh področjih.
Seveda pa pokritost celotne države pomeni tudi spremljanje štetja referendumov, saj je eno od tveganj, s katerimi se
bomo soočili, da nam lahko prinesejo tesen poraz pri štetju, če ne bomo pozorni na to, kako se štejejo.
Kaj vam je bilo všeč v teh dneh?
Da, sistemsko soglasje kot načelo, včasih pa tudi, da se zelo velika skupina strinja o nečem, da se gre v določeno smer.
Če bo ta projekt resnično dobil zagon in se bo nadaljeval, se bo resnično izplačal.
Ideja, da smo lahko vsi sodelovali sami in da ni bilo govornikov, ki bi vse narekovali.
Dobro je bilo spoznati, kako deluje soglasje, kako deluje in da je toliko ljudi res sodelovalo z idejami,
predlogi, v smislu možganske nevihte, da bi prišli do enega, dveh ali treh imenovalcev.
Kaj lahko zares storimo? Kaj je najbolj smiselno storiti, da se naša država vrne na pravo pot?
Da je tu toliko budnih umov, ki jih resnično zanima sodelovanje, razvijanje rešitev in njihovo izvajanje v praksi.
Zamisel o soglasju, čeprav sem v bazi, mi v preteklosti sploh ni bila jasna.
Tako se je moj vtis o tem, kako dobro deluje soglasje, še poglobil.
Za delo, ki je pred mano, sem dobro motiviran in z novim optimizmom verjamem, da bomo dosegli napredek.
Kaj vi osebno odnesete od teh dni?
Da obstaja veliko predanih ljudi, ki želijo pozitivno prispevati k demokraciji.
Da se je mogoče dogovoriti o nekaterih temah, pri katerih obstaja soglasje in pri katerih je lahko kultura
razpravljanja med vsemi temi zelo različnimi ljudmi zelo dobra.
Že vem, kaj moram storiti, in to bom še naprej počela.
Osebno je vedno dobro, če srečaš ljudi, kot so tukaj, ki so vsi zelo dejavni.
Mreženje je vedno pomembno, ponovno srečanje in izmenjava idej.
Veliko novih stikov, prijetnih ljudi, ki sem jih spoznala tukaj.
Kot sem pravkar povedal, ni lahko delati na novi družbi, imamo že demokratična sredstva, vendar so ovire zelo visoke.
Prizadevati si moramo za njihovo zmanjšanje.
Moj zaključek je, da moramo paziti, da se ne zapletemo v motnje in da ne uničujemo drug drugega, ampak se
moramo osredotočiti na cilj ponovne vzpostavitve demokracije.
Torej, prišli smo do konca. Kakšen je izid teh treh dni?
Da, rezultat teh treh dni je, da smo ustanovili delovne skupine in da želimo s temi delovnimi skupinami uresničiti
temo ustavnih sprememb, ustavnih sprememb v zveznih deželah.
Mislim, da smo ustanovili skupaj sedem delovnih skupin.
Zdaj je torej čas za vzpostavitev tehnične infrastrukture, kadrovske infrastrukture, trženja, javnih zadev, analize
tveganja, torej vseh teh vprašanj, ki so zdaj na dnevnem redu.
Seveda financiranje, zavarovanje financiranja in seveda pravna obravnava vseh vprašanj, saj obstajajo
določene zahteve glede tega, kako je treba to storiti.
Tako rekoč prehajamo na praktično izvajanje.
In kdaj se bo to nadaljevalo?
Delovne skupine se bodo začele sestajati takoj.
Dogovorili smo se, da bomo kongres nadaljevali na spletu kot veliko plenarno zasedanje vsaka dva meseca.
Videli bomo, ali bodo roki ostali dva meseca ali pa bodo krajši ali daljši.
Mislim, da bomo naslednje leto, čez približno pol leta, spet organizirali naslednji analogni kongres.
Da, hvala za organizacijo, tudi v našem imenu vsem, ki so prispevali.
Da, hvala, ker ste bili tam in poročali o tem. Najlepša hvala!
Kla.TV. Brezplačna, neodvisna, brez cenzure.