CO₂ se smatra stakleničkim plinom štetnim za klimu i stoga ga je potrebno drastično smanjiti – tako se
stalno čuje na radiju, televiziji i u tiskanim medijima.
Njemačka savezna vlada također se smatra obveznom to učiniti.
Da bi se postigli ciljevi Pariškog sporazuma o klimi, stoga je potrebno dopustiti
skladištenje CO₂ pod zemljom u nekim sektorima.
Budući da se Njemačka obvezala postati klimatski neutralna do 2045. godine, Vlada je odobrila nacrt zakona o
izmjeni Zakona o skladištenju ugljikovog dioksida (KSpG).
Ovaj zakon ima za cilj omogućiti izdvajanje i skladištenje ugljikovog dioksida, tj. CO₂, posebno tamo gdje se
proizvodi u najvećim količinama, kao što je industrija cementa i vapna, sektor osnovnih kemikalija i spaljivanje otpada.
U tu svrhu treba razviti tehnologije za izdvajanje, transport i trajno skladištenje ugljikovog
dioksida u dubokim geološkim formacijama stijena.
Bill Gates ide malo drugačijim putem:
Želi izdvojiti ne samo CO₂ proizveden u tehničkim postrojenjima, već i CO₂ u zraku.
U tu svrhu ulaže 40 milijuna dolara u kanadsku startup tvrtku "Deep Sky" u Alberti.
Oni žele CO₂ u industrijskim razmjerama izdvojiti iz zraka da bi ga na kraju zakopali ispod zemlje.
U tu svrhu, zrak se usisava i zatim se pusti da cirkuliše kroz čvrsti ili tekući sorbent,
koje apsorbira CO₂ i tako ga odvaja od zraka.
Taj izfiltrirani CO₂ se zatim veže kemikalijama, uklanja iz sorbenta i potom komprimira u
tekućinu – što znanstvenici opisuju kao kritično.
Ova opasna tekućina se na kraju skladišti u bušotinama dubokim otprilike oko tri kilometra.
Nedostaci:
Metoda troši jako mnogo energije, skupa je, a rezultirajuća tekućina je štetna za okoliš.
Tko može i želi ulagati u nešto tako skupo, neodrživo, pa čak i štetno za okoliš?
Pogled na popis članova tvrtke Billa Gatesa "Breakthrough Energy", koja rado ulaže u visokorizične
projekte spašavanja od klimatskih promjena, približava nas jedan korak bliže u rješavanju ove zagonetke:
Osim Gatesa, i drugih istaknutih osoba poput Michaela Bloomberga, Georgea Sorosa, Richarda Bransona, Jacka Mae i
Marka Zuckerberga također vole pružati „filantropska“ sredstva za takve navodno „održive“ projekte.
Kao što je već izviještavano u nekoliko drugih Kla.TV emisija, spomenuta imena ne predstavljaju baš filantropske akcije.
Osim, naravno, ako se bogaćenje ove gospode ne smatra "ljudskim prijateljstvom".
Prije povratka u politiku, kancelar Friedrich Merz bio je predsjednik nadzornog odbora
tvrtke BlackRock Asset Management u Njemačkoj.
Sa astronomskih 12 bilijuna dolara imovine pod upravljanjem, BlackRock je najveći svjetski upravitelj imovinom.
Kancelar Merz stoga je dobro povezan u svijetu visokih financija.
Može li biti da će projekt skladištenja CO₂ koji planiraju Merz i njegova njemačka vlada ponovno koristiti samo
njegovim bivšim kolegama iz BlackRocka i milijarderima koji posjeduju udjele u BlackRocku?
Činjenica da je velika većina živih bića na ovoj Zemlji u nepovoljnom položaju prikazana je u sljedećem
filmu „Uništenje našeg sustava za održavanje života CO₂“.
Ovdje se jasno pokazuje da CO₂ uopće nije štetan, već je zapravo neophodan za jedan život!
Stoga, uskraćivanje potrebne kvalitete zraka – uklanjanjem CO₂ – predstavlja jedan napad na sam život.
Ono što se čini "filantropskim" u stvarnosti je namijenjeno služenju moći i profitu nekolicine te ovisnosti ostatka
čovječanstva racionalizacijom osnove života i općeg dobra CO₂.