Imenovanje trojice novih sudija u Savezni ustavni sud pretvorilo se u političko povlačenje konopca
između stranaka u Bundestagu posljednjih mjeseci.
Konkretno, ovo se odnosilo na kontroverznu kandidatkinju SPD-a Brosius-Gersdorf za sutkinju Savezni ustavni sud.
Tokom izbora Obavještajne komisije u julu vodila se slična stranačka borba, a ta komisija je zadužena za
nadzor rada Savezne obavještajne službe, Saveznog ureda za zaštitu Ustava i Vojne kontradiverzijske službe.
Ni poslanici AfD-a ni predsjednica Stranke lijevog Heidi Reichinnek nisu izabrani u odbor.
Time je Konstantin von Notz, zamjenik vođe parlamentarnog kluba Zelene stranke, ostao jedini oporbeni poslanik u ovom odboru.
Jasno je da se vodi velika bitka kako bi se osiguralo da se ove pozicije moći popune samo ljudima iz njihovih redova.
Međutim, kada stranački politički interesi imaju tako značajan utjecaj na ovakve odluke, nameće se pitanje:
kakvo je ukupno stanje razdvajanja vlasti u Njemačkoj?
Zato je važnije nego ikad bliže pogledati vladavinu prava i podjelu vlasti u Njemačkoj.
Prvo ćemo ispitati kako se ovo trenutno reguliše u Njemačkoj.
Osnovni princip je da raspodjela državne vlasti među nekoliko državnih organa služi svrsi
ograničavanja vlasti i očuvanja slobode i jednakosti.
Postoji zakonodavna vlast Bundestaga i Bundesrata.
Izvršna grana, izvršna vlast, tj. vlada do najnižeg nivoa, policija.
A sudstvo, sudska vlast, sa Saveznim ustavnim sudom i vrhovnim sudovima.
Mediji se neslužbeno nazivaju četvrtom vlasti, jer bi trebali imati zadatak kontrolirati ostale vlasti.
Drugo, postavlja se pitanje: Kako i od koga se ove ovlasti koriste u Njemačkoj?
Predsjednika Ureda za zaštitu Ustava imenuje savezni ministar unutrašnjih poslova, a Obavještajni odbor bira Bundestag.
Polovinu Ustavnog suda bira Bundestag, a drugu polovinu Bundesrat.
Dakle, trenutno izabrani političari na kraju odlučuju o svim ovlastima.
Mediji dobijaju od vlade, tj. od onih koje bi trebali nadzirati, otprilike 8,5 milijardi funti godišnje.
Također je važno napomenuti da su javni tužioci u Njemačkoj vezani uputama.
Konkretno, to znači da je javno tužilaštvo, koje je dio izvršne vlasti, podređeno Ministarstvu pravde – tj.
sudstvu – što zapravo proturječi načelu odvojenosti vlasti utvrđenom u Osnovnom zakonu.
Sudije su službeno nezavisne.
To je trenutna situacija u Njemačkoj.
Ali sada se postavlja sljedeće pitanje:
Šta se dešava kada ova nadzorna tijela sve više isključuju sve ljude koji odstupaju od službeno politički korektnog stava?
Ovo bi neizbježno dovelo do toga da se kurs usmjeri prema diktaturi!
Definicija diktature je oblik vlasti koji se odlikuje jednim vladarom, diktatorom, ili vladajućom grupom
pojedinaca s opsežnom ili neograničenom političkom moći.
Evo nekoliko nedavnih primjera pojedinaca koji su ili unapređeni na visoke položaje ili
smijenjeni s dužnosti zbog različitih političkih stavova:
1. Stephan Harbarth
Dana 15. maja 2020. godine, Stephan Harbarth je izabran za predsjednika Saveznog ustavnog suda od strane Saveznog vijeća uz
gotovo jednoglasnu podršku CDU/CSU, SPD, FDP i Zelenoj stranci.
Ovo se dogodilo iako je Harbarth bio umiješan u najveću poresku prevaru u historiji Njemačke – takozvani Cum-Ex poreski skandal.
Prema različitim izvorima, banke su prevarile njemačku državu za do 35 milijardi eura kroz nezakonite transakcije dionicama.
Bivša viša javna tužiteljica Anne Brorhilker smatrana je najvažnijom istražiteljicom u to vrijeme.
Suočila se s ogromnim preprekama u svojoj istrazi.
U aprilu 2024. godine konačno je dala ostavku na poziciju javne tužiteljice i pridružila se građanskom pokretu Finanzwende.
Njezin zaključak: to je značilo da više nije bila vezana političkom suzdržanošću.
Žalila je što se finansijski kriminal u Njemačkoj prečesto smatra trivijalnim prekršajem.
"Ali govorimo o milijardama koje svi gubimo i koje konačno moramo vratiti," rekao je Brorhilker.
Finansijski sektor je "velika, vrlo dobro povezana industrija" koja ima vlastiti interes da spriječi efikasne kontrole i
gonjenje cum-cum transakcija. Očigledno, prolazi nekažnjeno.
Brorhilker je kritikovao da je "opstrukcionistički stav" nadležnih vlasti bio glavni razlog za ovo.
Stvara se dojam da su ministarstva finansija bliža finansijskom lobiju nego građanima.
2. Hans-Georg Maaßen
Bivši predsjednik Ureda za zaštitu Ustava od 2012. do 2018. kritizirao je nedostatak uravnoteženosti medija i
manipulativno izvještavanje o neredima u Chemnitzu 2018. godine.
Ubrzo nakon toga, smijenjen je s položaja predsjednika Saveznog ureda za zaštitu Ustava.
3. Christian Dettmar
U mnogo raspravljanoj odluci, sudija iz Vajmara Christian Dettmar, djelujući kao sudija porodičnog
suda, ukinuo je pravila o koronavirusu u dvije škole.
Osuđen je na dvije godine uslovne kazne, razriješen je dužnosti i izgubio je penziju.
4. dr Reiner Füllmich
Advokat dr Reiner Füllmich predvodio je projekt koji je postao poznat kao Drugi Nirnberg i
bio je suosnivač Istražnog odbora za koronavirus.
Njegov odbor je anketirao oko 150 naučnika i stručnjaka iz cijelog svijeta, kao i bivše
zaposlene Svjetske zdravstvene organizacije.
Njihovi nalazi su im pokazali da su mjere protiv Covida bili prvi koraci u planu za uništavanje regionalnih ekonomija kako bi se
stanovništvo učinilo ovisnim o globalnim lancima snabdijevanja, te da su imale za cilj smanjenje broja stanovnika i
uspostavljanje svjetske vlade pod vodstvom Ujedinjenih nacija.
Dr Reiner Füllmich je pritvoren.
Ovo su bili samo neki primjeri u kojima su različita politička mišljenja dovela do trenutnog razrješenja s dužnosti.
Njemačka pravna naučnica dr. Beate Sybille Pfeil, nezavisna istraživačica i stručnjakinja Vijeća Evrope čija se istraživanja
fokusiraju na ljudska prava, prava nacionalnih manjina u Evropi i ustavno pravo, sažima trenutnu
pravnu situaciju u Njemačkoj na sljedeći način:
"Dobro je poznato da javni tužioci u Njemačkoj nisu nezavisni, već su podložni uputama nadležnog Ministarstva pravde, što zapravo
krši princip odvojenosti vlasti utvrđen u Osnovnom zakonu."
Ovo će vjerovatno odigrati glavnu ulogu u represiji nad vladinim kritičarima.
Sudije su formalno nezavisne. Međutim, problem počinje činjenicom da su sudije također ljudi, i mnogi od njih, kao i
većina ljudi, žrtve su propagande i stoga krše važeći zakon.
Drugi su zastrašeni presudama poput one protiv sudije iz Weimara Christiana Dettmara.
Moglo bi se sumnjati da se sudstvo u određenim rukovodećim pozicijama politički imenuje.
Slučaj Harbarth ovdje govori mnogo.
Od 2020. godine više nije moguće oslanjati se na Savezni ustavni sud da će zaista presuđivati u skladu s Osnovnim zakonom.
Ovo znači da "riba smrdi od glave prema dole". Mnogi jednostavno prate.
To ne znači da pravosudni sistem svugdje propada, ali propada u oblastima koje se trenutno promovišu.
Ali ko je ta smrdljiva glava o kojoj ovdje govori pravna stručnjakinja dr Beate Pfeil?
Mogu li postojati – kako se opisuje diktatura kao oblik vlasti – grupa ljudi koju odlikuje
dalekosežna ili čak neograničena politička moć? Da, postoje!
To je globalna mreža okultnih tajnih društava koja su se infiltrirala u sve oblasti
društva i kontroliraju ih prema svojim interesima.
Kao što je detaljno opisano u dokumentarcu "Globalna opasnost: Visokorazinsko slobodno zidarstvo" ,
slobodno zidarstvo ima vrlo snažan utjecaj na politiku.
U svojim organizacijama, poput Svjetskog ekonomskog foruma (WEF) ili Bilderberg grupe, najutjecajnije ličnosti iz politike,
medija, poslovnog i finansijskog svijeta sastaju se iza zatvorenih vrata, raspravljaju o
globalnim agendama i određuju smjer njihove provedbe.
Na ovim tajnim sastancima prisustvuju najveći finansijski divovi, kao što su BlackRock i Vanguard,
koji dominiraju globalnim finansijskim tržištem.
Trenutni savezni kancelar Friedrich Merz, kao i Angela Merkel, Olaf Scholz i Annalena Baerbock, također su bili pozvani.
Friedrich Merz je prethodno bio član nadzornog odbora BlackRocka od 2016. do 2020. godine, te je odmah
nametnuo ogromne dugove Njemačkoj nakon preuzimanja dužnosti.
Nadalje, program Mladih globalnih lidera WEF-a također obučava i regrutuje mlade političare koji se potom
uzdižu na najviše položaje u politici s ciljem da djeluju u skladu s agendom i duhom WEF-a .
Očigledno, ovaj utjecaj sada također ima dalekosežne posljedice na sudstvo i cijelu podjelu vlasti – kao što možemo vidjeti.
Stoga se na pitanje postoji li još uvijek podjela vlasti u Njemačkoj mora jasno odgovoriti 'ne'.
Masonska mreža koristi politiku u svoju korist, a politika zauzvrat koristi i druge vlasti, poput Ureda
za zaštitu Ustava i Ustavnog suda, u svoju korist.
www.kla.tv/7704
Zaključak: Dragi gledaoci, čini se da je vladavina prava u Njemačkoj u vrlo lošem stanju.
Stoga bi sve više trebalo biti dužnost svakog pojedinca da posmatra, razotkriva i iznosi na vidjelo zloupotrebe vlasti.
Možete pomoći na Kla.TV-u u bilo kojem trenutku!
Funkcionalnoj demokratiji su potrebni ljudi koji ne trpe šutke političke propuste, već
aktivno i agresivno zahtijevaju odgovornost.
Samo na ovaj način možemo izbjeći da nas vlada diktatura čije konce povlači masonska mreža.
Kao što kaže poznata izreka: "Oni koji spavaju u demokratiji, budi se u diktaturi."
Funkcionalna ustavna država i demokratsko društvo napreduju na raznolikosti mišljenja, a ne na diktaturi mišljenja.
Posebno ne u važnim oblastima podjele vlasti u politici, ustavne zaštite, ustavnog suda i medija.