Saksassa nuorisotoimistot ottavat vuosittain kymmeniä tuhansia lapsia valtion huostaan.
Liittovaltion tilastokeskuksen mukaan niitä on enemmän kuin missään muussa maassa maailmassa.
Vuonna 2014 huostaan otettiin noin 48 000 lasta, vuonna 2019 luku oli noussut 50 000:een ja vuonna 2023 jo 80 000:een.
Tämä tarkoittaa sitä, että keskimäärin noin 220 lasta päivässä erotetaan perheestään joka vuosi
sen vuoksi, että valtio ottaa heidät huostaan.
Noin 90 prosentissa tapauksista lapsen huostaanoton syyksi ilmoitetaan vanhemmuuden puute.
Nuorisotoimisto on tässä asiassa ratkaiseva viranomainen, ja sillä on valtuudet järjestää tilapäinen
sijoitus, jos lapsen hyvinvointi on akuutisti vaarassa.
Tämä on kuitenkin kunkin nuorisotoimiston harkinnassa.
On olemassa todisteita ja asiakirjoja, jotka osoittavat, että monet adoptiot toteutettiin laittomasti ja että
hyvin usein laadittiin vääriä asiantuntijalausuntoja, kuten väitetty liian läheinen äiti-lapsisuhde.
Saksalainen asianajaja Rainer Bohm valitti, että esimerkiksi vuonna 2015
nuorisotoimistot repivät yli 35 000 lasta perheistään.
"Vain" 12 223 tapauksessa epäiltiin huonoa kohtelua tai kaltoinkohtelua.
Hänen lausuntonsa mukaan noin 23 000 lasta, yli puolet lapsista, on otettu pois perheistään pelkästään parisuhdeongelmien,
sairauden, toisen vanhemman masennuksen, kouluvaikeuksien, vanhempien avioeron jälkeisten kohtuuttomien
vaatimusten tai sisarusten välisten riitojen vuoksi.
Nämä ovat olosuhteita, joita voi esiintyä tilapäisesti missä tahansa perheessä.
Periaatteessa yksikään perhe ei ole immuuni menettämään lastaan laittoman huoltajuuden vuoksi.
Yli 90 prosentissa tapauksista tuomarit noudattavat asiantuntijoiden suosituksia.
Ei ole harvinaista, että nämä asiantuntijalausunnot ovat liian puolueellisia ja että niistä puuttuu ammatillinen puolueettomuus.
Tämän seurauksena huoltajuus menee usein vain yhdelle vanhemmalle, usein sille, jolla on ylivoimainen asema.
Toinen vanhempi sen sijaan jää vaille mahdollisuuksia, yleensä huonoon valoon ja ilman muuta tukea.
Asiantuntijalausunnot ovat kuitenkin vasta alkua suurelle liiketoiminnalle.
Saksalainen laitos saa nuorisovirastolta enintään 5 000 euroa kuukaudessa yhdestä lapsesta.
Sijaislapsen ottamisesta perheet saavat kuukausittaista hoitorahaa 700-900 euroa lapsen iästä riippuen.
Jos laitos kuitenkin lähettää lapsen sijaisperheeseen esimerkiksi naapurimaahan Puolaan, lapsen sijoittamisesta
kyseiseen perheeseen on maksettava vain 600 euroa kuukaudessa.
Usein ei tarkisteta, mitä lopuille rahoille tapahtuu.
Veronmaksajat maksavat näistä toimenpiteistä 4,9 miljardia euroa vuodessa.
Lapsen erottaminen vanhemmistaan viivästyy usein vuosia, ja sitä pidetään usein peruuttamattomana tapauksena.
Nämä luvut, tiedot ja tosiasiat antavat jo käsityksen kartellin kaltaisesta järjestelmästä, mutta seuraavat
kaksi esimerkkiä havainnollistavat, mitä tämä tarkoittaa perheille ja lapsille, joita asia koskee.
Nämä ovat vain muutamia esimerkkejä monista muista tapauksista, jotka on viime vuosina tuotu Kla.TV:n tietoon avunpyyntönä.
Esimerkki 1: 2-vuotias tyttö tuomittiin biologiselle isälleen väärien asiantuntijalausuntojen perusteella.
Äiti sai puhua tyttärensä kanssa vain puhelimessa.
Lapsi itki paljon puhelun aikana ja puhui "pahoista miehistä" ja "auts".
Hänellä oli napatyrä ja hän oli koteloitunut.
Kun tyttö oli ollut jonkin aikaa isänsä kanssa, hän lakkasi puhumasta.
Äiti pelkäsi, että lapsi oli joutunut pedofiilipiireihin.
Hän yritti vapauttaa tyttärensä, mikä päättyi siihen, että äiti lavastettiin syylliseksi lapsen isän murhayritykseen.
Sen jälkeen hän on ollut vankilassa 1,5 vuotta ilman minkäänlaista yhteyttä tyttäreensä.
Esimerkki 2: Nelilapsinen aviopari, jolla oli neljä lasta, antoi vastasyntyneen lapsensa sijaisperheeseen, kun he
olivat vielä sairaalassa, tietämättään ja sillä hataralla perusteella, että he eivät pystyisi kasvattamaan lasta.
Vanhemmat saavat tavata poikaansa vain tunnin ajan joka toinen viikko tiukan valvonnan alaisena.
Äiti ei saa edes pitää lastaan sylissään saati imettää sitä.
Äidin kannalta vaikeinta on se, että hän ei saa osoittaa mitään tunteita lyhyiden vierailujen aikana, vaan hänen
on vain oltava vahva, kun sijaisäiti esiintyy lapselleen äitinä ja käyttäytyy kuin omistaisi lapsensa.
Tämän tapauksen oikeudenkäyntiä on nyt lykätty lähes vuoden verran ilman, että biologiset vanhemmat saisivat lastaan takaisin.
Onko laittomasta säilöönotosta kärsinyt myös sinä tai tunnetko perheitä, jotka ovat
kärsineet tällaisesta epäoikeudenmukaisuudesta?
Vetopedia-Inobhutnahme -ohjelmalla luotiin foorumi, joka antaa uhreille ja todistajille
mahdollisuuden kuvata tapausta jopa nimettömänä.
Vetopedia tuo julkaisullaan valoa pimeyteen ja antaa silminnäkijäkertomustenne ansiosta yleiskuvan
epäoikeudenmukaisuuden todellisesta laajuudesta.
Kansainvälisten raporttien mukaan tämä epäoikeudenmukaisuus ulottuu kauas Saksan rajojen ulkopuolelle.
Tämä ei koske ainoastaan huostaanottoa vaan myös lapsikauppaa.
Myös nämä tapaukset olisi kirjattava ja tehtävä näkyviksi.
Vetopedia-Inobhutnahme on monikielinen, rekisteröidy nyt! https://vetopedia.org/de/inobhutnahme