Katru gadu Vācijā jauniešu labklājības dienesti valsts aprūpē uzņemas desmitiem tūkstošu bērnu.
Saskaņā ar Federālā statistikas biroja datiem to ir vairāk nekā jebkurā citā pasaules valstī.
2014. gadā aprūpē tika nodoti aptuveni 48 000 bērnu, līdz 2019. gadam šis skaits pieauga līdz
50 000, bet līdz 2023. gadam - jau līdz 80 000.
Tas nozīmē, ka katru gadu vidēji aptuveni 220 bērnu dienā tiek šķirti no ģimenes, jo valsts pārņem tos savā aprūpē.
Aptuveni 90 % gadījumu par iemeslu bērna nodošanai aprūpē tiek minēts vecāku prasmju trūkums.
Jauniešu labklājības dienesti ir noteicošā iestāde šajā jomā, un tie ir pilnvaroti organizēt pagaidu
ievietošanu, ja pastāv akūts risks bērna labklājībai.
Tomēr tas ir attiecīgā jauniešu labklājības biroja ziņā.
Ir pierādījumi un lietas materiāli, kas liecina par to, ka daudzas adopcijas tika veiktas nelikumīgi un ka
ļoti bieži tika sastādītas nepatiesas ekspertīzes, piemēram, par it kā pārāk ciešu mātes un bērna saikni.
Vācu jurists Rainers Bohms (Rainer Bohm) sūdzējās, ka, piemēram, 2015. gadā jauniešu labklājības
dienesti no ģimenēm izrāva vairāk nekā 35 000 bērnu.
"Tikai" 12 223 gadījumos bija aizdomas par sliktu izturēšanos vai ļaunprātīgu izmantošanu.
Saskaņā ar viņa teikto aptuveni 23 000 bērnu, vairāk nekā puse bērnu, tika izņemti no ģimenes tikai attiecību problēmu, slimības,
viena no vecākiem depresijas, grūtību skolā, pārmērīgu prasību pēc vecāku šķiršanās vai sāncensības starp brāļiem un māsām dēļ.
Tie ir apstākļi, kas uz laiku var rasties jebkurā ģimenē.
Būtībā neviena ģimene nav pasargāta no bērna zaudēšanas nelikumīgas aizbildnības dēļ.
Vairāk nekā 90 % gadījumu tiesneši ievēro ekspertu ieteikumus.
Nereti šie ekspertu atzinumi ir pārāk tendenciozi un nav profesionāli neitrāli.
Tā rezultātā aizgādības tiesības bieži tiek piešķirtas tikai vienam no vecākiem, bieži vien tam, kuram ir pārsvars.
No otras puses, otrs vecāks paliek bez iespējas, parasti diskreditēts un bez turpmāka atbalsta.
Bet ekspertu ziņojumi ir tikai sākums lielam biznesam.
Vācijas iestāde no jauniešu labklājības dienesta saņem līdz 5000 eiro mēnesī par vienu bērnu.
Par audžuģimenes uzņemšanu ģimene saņem ikmēneša aprūpes pabalstu no 700 līdz 900 eiro atkarībā no bērna vecuma.
Tomēr, ja iestāde nosūta bērnu uz audžuģimeni, piemēram, kaimiņvalstī Polijā, par bērna
uzturēšanos šajā ģimenē jāmaksā tikai 600 eiro mēnesī.
Bieži netiek pārbaudīts, kas notiek ar pārējo naudu.
Nodokļu maksātāji par šiem pasākumiem maksā 4,9 miljardus eiro gadā.
Bērnu atņemšanas process no vecākiem bieži tiek novilcināts gadiem ilgi un ļoti bieži tiek uzskatīts par neatgriezenisku lietu.
Šie skaitļi, dati un fakti jau sniedz ieskatu karteļa sistēmā, bet divi turpmāk minētie piemēri
parāda, ko tas nozīmē ģimenēm un bērniem, kurus tas skar.
Šie ir tikai daži piemēri no daudziem citiem gadījumiem, kas pēdējos gados ir nonākuši Kla.TV kā lūgums pēc palīdzības.
1. piemērs: Divgadīga meitenīte tika piešķirta savam bioloģiskajam tēvam, pamatojoties uz nepatiesiem ekspertu atzinumiem.
Mātei bija atļauts ar meitu runāt tikai pa tālruni.
Bērns telefona sarunas laikā daudz raudāja un runāja par "sliktiem vīriešiem" un "au".
Viņai bija nabas trūce, un viņa bija iekūņojusies kokonā.
Pēc kāda laika, pavadīta ar tēvu, meitene pārstāja runāt.
Māte baidījās, ka bērns ir iesaistījies pedofilu aprindās.
Viņa mēģināja atbrīvot savu meitu, kas beidzās ar to, ka māte tika apsūdzēta bērna tēva slepkavības mēģinājumā.
Kopš tā laika viņa jau pusotru gadu ir cietumā, un ar meitu nav kontaktējusies.
2. piemērs: Laulātam pārim ar 4 bērniem jaundzimušais bērns tika nodots audžuģimenei, kamēr viņi vēl atradās slimnīcā, bez viņu
ziņas un ar neskaidru pamatojumu, ka viņi nespēj to audzināt.
Vecākiem ir atļauts tikties ar dēlu tikai vienu stundu reizi divās nedēļās stingrā uzraudzībā.
Mātei nav atļauts pat turēt bērnu rokās, nemaz nerunājot par zīdīšanu.
Mātei visgrūtāk ir tas, ka īso apmeklējumu laikā viņai nav atļauts izrādīt nekādas jūtas, viņai vienkārši
jābūt stiprai, kad audžu māte uzstājas kā mamma savam bērnam un izturas tā, it kā tas viņai piederētu.
Šīs lietas izskatīšana ir atlikta jau gandrīz gadu, un bioloģiskajiem vecākiem nav nekādu izredžu atgūt savu bērnu.
Vai arī jūs esat cietuši no nelikumīgas aizturēšanas, vai arī jūs pazīstat ģimenes, kas cietušas no šādas netaisnības?
Ar Vetopedia-Inobhutnahme tika izveidota platforma, lai cietušajiem un lieciniekiem
dotu iespēju aprakstīt gadījumu pat anonīmi.
Vetopedia, pateicoties jūsu liecinieku ziņojumiem, ienes gaismu tumsā un sniedz pārskatu par faktisko netaisnības apmēru.
Saskaņā ar starptautiskajiem ziņojumiem šī netaisnība sniedzas tālu aiz Vācijas robežām.
Tas attiecas ne tikai uz bērnu nodošanu aprūpē, bet arī uz bērnu tirdzniecību.
Arī šie gadījumi ir jāreģistrē un jāpadara redzami.
Vetopedia-Inobhutnahme ir daudzvalodu, reģistrēties tagad! https://vetopedia.org/de/inobhutnahme