Hvert år blir titusenvis av barn i Tyskland tatt hånd om av det offentlige barnevernet.
Ifølge det føderale statistikkbyrået finnes det flere av dem enn i noe annet land i verden.
I 2014 ble rundt 48 000 barn omsorgsovertatt, i 2019 hadde dette tallet steget til 50 000, og
i 2023 hadde tallet allerede steget til 80 000.
Dette betyr at i gjennomsnitt rundt 220 barn om dagen hvert år skilles fra familiene sine
som følge av at de blir tatt hånd om av staten.
I rundt 90 % av tilfellene oppgis manglende foreldreferdigheter som årsak til omsorgsovertakelsen.
Her er det barneverntjenesten som er avgjørende myndighet, og de har myndighet til å arrangere midlertidige
plasseringer dersom det er akutt fare for barnets velferd.
Dette er imidlertid opp til det respektive ungdomskontoret å avgjøre.
Det finnes bevis og arkiver som vitner om at mange adopsjoner ble gjennomført på ulovlig vis, og at det ofte
ble utarbeidet falske ekspertiser, som for eksempel et angivelig for nært mor-barn-bånd.
Den tyske advokaten Rainer Bohm har klaget over at over 35 000 barn i 2015 ble revet
bort fra familiene sine av barnevernskontorene.
I "bare" 12 223 tilfeller var det mistanke om mishandling eller overgrep.
Ifølge hans redegjørelse ble rundt 23 000 barn, mer enn halvparten av barna, fjernet fra familien utelukkende på grunn av
samlivsproblemer, sykdom, depresjon hos den ene forelderen, vansker på skolen, for høye krav etter
foreldrenes skilsmisse eller rivalisering mellom søsken.
Dette er omstendigheter som kan oppstå midlertidig i enhver familie.
I utgangspunktet er ingen familier immune mot å miste barnet sitt på grunn av ulovlig foreldrerett.
I over 90 prosent av sakene følger dommerne anbefalingene fra de sakkyndige.
Det er ikke uvanlig at disse ekspertuttalelsene er overdrevent partiske og mangler faglig nøytralitet.
Resultatet er at foreldreretten ofte bare tilfaller én av foreldrene, ofte den som har overtaket.
Den andre forelderen, derimot, blir stående sjanseløs, som regel diskreditert og uten videre støtte.
Men ekspertrapportene er bare begynnelsen på en stor virksomhet.
En tysk institusjon mottar inntil 5 000 euro per måned fra ungdomsvernet for ett barn.
For å ta imot et fosterbarn får familien en månedlig omsorgsgodtgjørelse på mellom
700 og 900 euro, avhengig av barnets alder.
Hvis institusjonen derimot sender barnet til en fosterfamilie i for eksempel nabolandet Polen, må det kun betales
600 euro per måned for barnets plassering i denne familien.
Hva som skjer med resten av pengene, blir ofte ikke sjekket.
Skattebetalerne betaler 4,9 milliarder euro i året for disse tiltakene.
Prosessen med å fjerne barn fra foreldrene forsinkes ofte i årevis og behandles svært ofte som en ugjenkallelig sak.
Disse tallene, dataene og faktaene gir allerede et innblikk i et kartellignende system - men de følgende to eksemplene
illustrerer hva dette betyr for familiene og barna som rammes.
Dette er bare noen få eksempler på de mange andre sakene som har kommet inn til Kla.TV som et rop om hjelp de siste årene.
Eksempel 1: En 2 år gammel jente ble tilkjent sin biologiske far på grunnlag av falske sakkyndigrapporter.
Moren fikk bare lov til å snakke med datteren på telefon.
Barnet gråt mye under telefonsamtalen og snakket om "slemme menn" og "au".
Hun fikk navlebrokk og hadde lagt seg i kokong.
Etter en stund sammen med faren sluttet jenta å snakke.
Moren fryktet at barnet hadde blitt involvert i pedofile miljøer.
Hun forsøkte å befri datteren, noe som endte med at moren ble anklaget for drapsforsøk på barnets far.
Siden da har hun sittet i fengsel i 1 1/2 år uten kontakt med datteren.
Eksempel 2: Et ektepar med fire barn fikk sitt nyfødte barn gitt bort til en fosterfamilie mens de fortsatt lå på
sykehus, uten at de visste om det og med den tynne begrunnelsen at de ikke var i stand til å ta seg av barnet.
Foreldrene får bare se sønnen sin én time hver fjortende dag, under strengt oppsyn.
Moren får ikke engang lov til å holde barnet i armene sine, enn si amme det.
Det vanskeligste for moren er at hun ikke får lov til å vise følelser under de korte besøkene, hun må bare være
sterk når fostermoren presenterer seg som en mor for barnet sitt og oppfører seg som om hun eier det.
Rettssaken i denne saken har nå blitt utsatt i nesten ett år uten at det er utsikter til at de
biologiske foreldrene får barnet sitt tilbake.
Har du også blitt rammet av ulovlig frihetsberøvelse, eller kjenner du familier som har blitt utsatt for slik urettferdighet?
Med Vetopedia-Inobhutnahme ble det opprettet en plattform for å gi ofre og vitner mulighet til å beskrive en sak, også anonymt.
Vetopedia bringer lys inn i mørket gjennom publikasjonen og gir en oversikt over det faktiske
omfanget av urettferdigheten takket være deres vitnesbyrd.
Ifølge internasjonale rapporter strekker denne urettferdigheten seg langt utenfor Tysklands grenser.
Dette gjelder ikke bare omsorgsovertakelser, men også handel med barn.
Disse tilfellene bør også registreres og synliggjøres.
Vetopedia-Inobhutnahme er flerspråklig, registrer deg nå! https://vetopedia.org/de/inobhutnahme