Varje år omhändertas tiotusentals barn i Tyskland av statliga ungdomsvårdsmyndigheter.
Enligt det federala statistikkontoret finns det fler av dem än i något annat land i världen.
År 2014 omhändertogs cirka 48 000 barn, år 2019 hade denna siffra stigit till 50 000 och
år 2023 hade antalet redan stigit till 80 000.
Detta innebär att i genomsnitt cirka 220 barn per dag skiljs från sina familjer varje år
till följd av att de omhändertas av staten.
I cirka 90 % av fallen anges bristande föräldraförmåga som skäl till att barnet omhändertas.
Ungdomsvårdsmyndigheterna är här den avgörande myndigheten och har befogenhet att ordna tillfälliga
placeringar om det finns en akut risk för barnets välfärd.
Detta är dock upp till respektive ungdomsmottagning att avgöra.
Det finns bevis och akter som vittnar om att många adoptioner genomfördes olagligt och att det mycket ofta
upprättades falska utlåtanden, till exempel om ett påstått alltför nära band mellan mor och barn.
Den tyske advokaten Rainer Bohm klagade över att exempelvis över 35.000 barn slets från
sina familjer av ungdomsvårdsbyråerna under 2015.
I "endast" 12.223 fall fanns det misstanke om misshandel eller övergrepp.
Enligt hans uttalande har cirka 23.000 barn, mer än hälften av barnen, tagits bort från sina familjer enbart på grund av
relationsproblem, sjukdom, depression hos en förälder, svårigheter i skolan, överdrivna krav efter
föräldrarnas skilsmässa eller rivalitet mellan syskon.
Det här är omständigheter som tillfälligt kan uppstå i alla familjer.
I grund och botten är ingen familj immun mot att förlora sitt barn genom olaglig vårdnad.
I över 90 procent av fallen följer domarna experternas rekommendationer.
Det är inte ovanligt att dessa expertutlåtanden är alltför partiska och saknar professionell neutralitet.
Det leder till att vårdnaden ofta bara tillfaller den ena föräldern, ofta den som har övertaget.
Den andra föräldern däremot lämnas utan chans, oftast misskrediterad och utan vidare stöd.
Men expertrapporterna är bara början på en stor verksamhet.
En tysk institution får upp till 5 000 euro per månad från ungdomsvårdsbyrån för ett barn.
För att ta emot ett fosterbarn får familjerna ett månatligt vårdbidrag på 700-900 euro beroende på barnets ålder.
Om institutionen däremot skickar barnet till en fosterfamilj i till exempel grannlandet Polen, måste endast 600
euro per månad betalas för barnets placering i denna familj.
Vad som händer med resten av pengarna kontrolleras ofta inte.
Skattebetalarna betalar 4,9 miljarder euro per år för dessa åtgärder.
Processen att skilja barn från deras föräldrar försenas ofta i åratal och behandlas ofta som ett oåterkalleligt fall.
Dessa siffror, uppgifter och fakta ger redan en inblick i ett kartellliknande system - men följande två exempel illustrerar
vad detta innebär för de familjer och barn som drabbas.
Detta är bara några exempel på de många andra fall som Kla.TV har fått kännedom om som en vädjan om hjälp under de senaste åren.
Exempel 1: En 2-årig flicka tillerkändes sin biologiska far på grundval av falska expertutlåtanden.
Mamman fick bara prata med sin dotter i telefon.
Barnet grät mycket under telefonsamtalet och pratade om "onda män" och "aj".
Hon fick ett navelbråck och hade kokongat sig själv.
Efter en tid med sin far slutade flickan att prata.
Modern befarade att barnet hade hamnat i pedofilkretsar.
Hon försökte befria sin dotter, vilket slutade med att mamman blev anklagad för mordförsök på barnets far.
Sedan dess har hon suttit i fängelse i 1 1/2 år utan någon kontakt med sin dotter.
Exempel 2: Ett gift par med 4 barn fick sitt nyfödda barn bortlämnat till en fosterfamilj medan de
fortfarande låg på sjukhus, utan deras vetskap och på den lösa grunden att de saknade föräldraförmåga.
Föräldrarna får bara träffa sin son en timme var fjortonde dag, under strikt övervakning.
Mamman får inte ens hålla sitt barn i famnen, än mindre amma det.
Det svåraste för mamman är att hon inte får visa några känslor under de korta besöken, hon måste bara vara
stark när fostermamman presenterar sig som en mamma för sitt barn och beter sig som om hon äger det.
Rättegången i detta fall har nu försenats i nästan ett år utan att det finns några utsikter för att
de biologiska föräldrarna ska få tillbaka sitt barn.
Har du också drabbats av olagligt frihetsberövande eller känner du familjer som har drabbats av sådana orättvisor?
Med Vetopedia-Inobhutnahme skapades en plattform för att ge offer och vittnen möjlighet att beskriva ett fall, även anonymt.
Vetopedia sprider ljus i mörkret genom publikationen och ger en överblick över den faktiska
omfattningen av orättvisan tack vare dina vittnesmål.
Enligt internationella rapporter sträcker sig denna orättvisa långt utanför Tysklands gränser.
Detta gäller inte bara omhändertagande av barn, utan även handel med barn.
Dessa fall bör också registreras och synliggöras.
Vetopedia-Inobhutnahme är flerspråkig, registrera dig nu! https://vetopedia.org/de/inobhutnahme