Lois Sasek on vanhin tytär Kla.TV:n perustajan Ivo Sasekin ja hänen vaimonsa Anni yhdestätoista lapsesta.
Vuonna 2006 hän otti Panorama-Filmin tuotantojohdon ja vastasi isänsä kymmenen suuren elokuvan kuvauksista ja jälkituotannosta.
Vuodesta 2012 lähtien hän on toiminut myös Kla.TV-nettitelevisiokanavan
tuotantopäällikkönä ja kokonaiskoordinaattorina.
Lois on ainutlaatuinen organisaatiolahjakkuus.
Hänen suuri vahvuutensa on myös hänen kykynsä innostaa ja inspiroida ihmisiä.
Tämän saattoi kokea omakohtaisesti, kun AZK pidettiin vielä suurissa saleissa.
Hänen koordinoimansa koko 20 tonnin materiaalin purkaminen ja lastaaminen tapahtuman jälkeen onnistui vain
puolessa tunnissa, ja kaikilla osallistujilla oli hauskaa.
Samoin hän on muodostanut sadoista Kla.TV:n vapaaehtoisista vahvan ja innostuneen tiimin.
Se on lähettänyt omia ohjelmiaan päivittäin jo yli 13 vuoden ajan, nyt 195 maassa ja jopa 80 kielellä.
Kaikki, jotka tuntevat Loisin, tietävät, että hänellä on suuri sydän kaikille heikoille ja apua tarvitseville ihmisille.
Erityisesti lukuisten saatanallis-rituaalisen väkivallan uhrien kohtalot järkyttivät häntä syvästi.
Halu antaa näille ihmisille ääni ja tuoda heitä vastaan tehdyt rikokset julkisuuteen sai Loisin ryhtymään Kla.TV:ssä tekemänsä
intensiivisen työn lisäksi useiden merkittävien dokumenttielokuvien
käsikirjoittajaksi - kuten "Blood Sect" -elokuvan 1-3 osan.
Näitä elokuvia on katsottu miljoonia kertoja.
Näiden tuotantojen rohkaisemana monet uhrit ovat uskaltaneet tuoda kärsimystarinansa julkisuuteen.
Lois on henkilökohtaisesti yhteydessä moniin heistä.
Hänen uusin elokuvansa "1024 Rituaaliväkivallasta selvinnyttä ja vuorovesi ei pysähdy!"
julkaistiin viikko sitten yli 30 kielellä.
Kyllä, hyvät katsojat, tämä 22. AZK. Ensimmäisessä osassa isäni Ivo Sasek antoi meille
valtavan tutkimuksen. Hän paljasti sen meille.
Sadat ihmiset ovat tehneet vapaaehtoistyötä tehdäkseen nämä maailmanlaajuiset salaseurat näkyviksi.
Ilta toisensa jälkeen tehtiin intensiivistä tutkimusta.
Ensimmäisen Vetopediaa käsittelevän opintojakson lopussa veljeni Elias näytti meille, miten voimme itse tarkastella ja tarkistaa
näitä salaseuran perustuksia suurelta maailmankartalta.
Olemme nähneet vaikuttavalla tavalla, miten tämä maailma on näiden salaseurojen kynsissä kaikilla aloilla.
Korkea-asteen vapaamuurariuden kynsissä, joka ulkoisesti esiintyy hyvin inhimillisenä ja ystävällisenä.
Olemme kuitenkin korkeimmissa asteissa kuulleet heidän omasta suustaan ja lukeneet heidän omista
kirjoituksistaan, että Saatana/Lucifer on heille Jumala ja Raamatun Jumala ja Jeesus on paholainen.
Kaikkien, jotka eivät nähneet AZK:n ensimmäistä osaa, olisi hyvä kuunnella isäni Ivo Sasekin
puhe, joka toimii pohjana tälle toiselle osalle.
Koska nyt rakennamme sen varaan. Mitä seuraa siitä, että Saatana on Jumala?
Voit ajatella itsellesi: "Minulle on yhdentekevää, kuka Jumala on."
Mutta mitä ovat näiden ihmisten teot, jotka todella näkevät Saatanan jumalana ja palvovat häntä?
Kuten on jo sanottu, olen julkaissut satoja kertomuksia satanismin uhreilta viime vuosina.
Olen kuunnellut heitä, olen puhunut heidän kanssaan, olen lukenut heidän raporttinsa, olen nähnyt heidän
elokuvansa, ja he kaikki todistavat juuri sen, mitä isäni paljasti tänä aamuna: Nämä julmat lapsiuhrit, jne.
Minun ei tarvitse toistaa tätä kaikkea uudelleen.
Muistakaa kuunnella tämä puhe ja katsokaa myös nämä elokuvat, joissa uhrit vahvistavat kaiken tämän yksi yhteen.
Esimerkiksi se, että korkean asteen vapaamuurariuden juuret ovat puhtaassa satanismissa.
Mutta nämä uhrit ovat omakohtaisesti kokeneet, mitä tarkoittaa, kun Saatana on "Jumala" tai kun Saatanaa
palvotaan, kun häneen vedotaan, kuten kuulimme 33-asteiselta vapaamuurari Arthur Edward Waitelta.
Se oli teoria. Käytännössä uhrit todistavat suurimmasta kuviteltavissa olevasta
kauhusta, julmimmasta, mitä ihminen voi kokea.
Ja sitä satanismi tarkoittaa pohjimmiltaan.
Sanon, että jokainen, joka käsittelee tätä aihetta, päätyy loppuun asti, koska se on niin julmaa, koska satanismi on
vastakohta kaikelle, mikä muodostaa Jumalan, kaikelle, mitä pidämme kauniina, mitä pidämme hyvänä, mitä
kutsumme rauhalliseksi, loistavaksi, ihanaksi, mitä pidämme tai tunnemme jumalallisena tai taivaallisena.
Jos käännät tämän päälaelleen, saat julmuutta, väkivaltaa, tuhoa, jopa silpomista.
Tämä on sietämätöntä ja käsittämätöntä meille vilpittömille ihmisille.
Tämän voi nähdä myös uusimmassa elokuvassani, jossa "Sveitsin saatanan kirkko" avoimesti
esittelee näitä julmuuksia omalla kanavallaan.
Se on melkein sietämätöntä. Nyt suuri kysymys on: onko meidän todella pakko käsitellä tätä?
Se ei tee hyvää mielialallemme, se vetää meitä niin paljon alas, että meidän on saatava valoa.
Kyllä, kyllä, me olemme valo, aivan oikein, ja valo on näiden julmuuksien tuho.
Mutta jos emme kohtaa sitä, millaiset ihmiset istuvat tämän maailman vipuvarsilla - kuten olemme osoittaneet tänään, kuten
Papa on osoittanut - jos emme anna tämän maailman hallitsijoiden ylimmissä riveissä vallitsevan pohjattoman pahansuopaisuuden
vaikuttaa meihin, niin me pelkäämme jatkossakin heidän pandemiaansa, heidän
ilmastohuutojaan ja heidän lietsomiaan sotia.
Me luemme heidän valheellisia sanomalehtiään, me katselemme avuttomina, kun he tuhoavat ympäristöämme entisestään, kun he
ryöstävät maata ja omaisuutta, kun he ryöstävät köyhiä maita.
Katsomme heidän elokuviaan, kuuntelemme heidän musiikkiaan - "Trallalla, Didelidei" -, keskustelemme siitä, onko mRNA-rokotus
hyvä vai huono asia, onko chemtraileja vai ei, pitäisikö aurinko pimentää vai ei, kuinka monta
5G-antennia ja Starlink-palkkia pitäisi ripustaa avaruuteen.
Me katselemme, kun miljoonia humanoidirobotteja päästetään valloilleen maapallolla, ja miten
nämä tekoälyt korvaavat meidät jne. jne. jne.
Mutta vasta sitten, kun olemme tunkeutuneet mustekalan päähän ja kun koko ihmiskunta ymmärtää, millaiset hullut meitä hallitsevat
ja millaisia ihmisiä he ovat, millaisia heidän työnsä ovat, millainen heidän ajattelutapansa on ja mitä satanismi
pohjimmiltaan tarkoittaa, vasta sitten voimme ravistella nämä kahleet pois ja tehdä niin maailmanlaajuisesti, kuten Papa sanoi.
Sitten me kaikki nousemme ylös. Sitten valaisemme sitä yhdessä ja teemme lopun tästä hulluudesta, koska valo on
pimeyttä vahvempi ja koska Jumala on Saatanaa vahvempi.
Ja siksi haluaisin aloittaa siirtymällä kahteen satanismin uhriin, jotka ovat selvinneet
rituaalisesta saatanallisesta hyväksikäytöstä ja tästä inhottavasta saatanallisesta väkivallasta.
Sitten siirryn asiantuntijoihin, samaa aihetta käsitteleviin todistajiin, jotka sitten kertovat meille, mitä
kaikkea tämän takana on - aina armeijaan asti ja niin edelleen.
Meidän on katsottava sinne ymmärtääkseen, mitä maailmassamme tapahtuu.
Kuvia ei näytetä, mutta meidän on kohdattava se: Mitä satanismi tarkoittaa?
Mutta näytämme myös ratkaisut, mitä jokainen meistä voi tehdä tämän lopettamiseksi!
Ja minä sanon, että jos joku ei kestä sitä ollenkaan, hän voi istua kyljellään vähän aikaa tai peittää korvansa
välillä, jos on pakko ja jos se käy liian voimakkaaksi.
Mutta emme mene liian pitkälle yksityiskohtiin, sen voin kertoa teille. Mutta meidän on silti puhuttava siitä. Meidän on
muistettava, että nämä ihmiset joutuivat kokemaan sen, mitä me kuuntelemme vain pintapuolisesti kahdessa tai kolmessa lauseessa.
Kannatan siis sitä, että tämä asia otetaan nyt esille ja että sitä tarkastellaan lähemmin! Vasta sitten voimme
tehdä oikeat johtopäätökset. Siirrymme nyt Sandra Raschiin.
Hän syntyi satanistiperheeseen ja kertoo kokemuksistaan esimerkiksi seuraavaa: "Korkeimman asteen vapaamuurarit ovat
ehdottomasti satanisteja, ja heidän jumalansa oli musta jumala, joka oli asettanut itsensä maailmankaikkeuteemme
pimentääkseen ja ottaakseen kaiken haltuunsa"." Leikkaa pois.
Sandra Rasch on rituaalisesta väkivallasta selvinnyt saksalainen.
Hän ja hänen siskonsa Antje kasvoivat satanistisessa perheessä.
Heidät myytiin lapsena pedofiileille ja heitä pahoinpideltiin vakavasti.
Sandra ja hänen siskonsa joutuivat osallistumaan lukuisiin saatanallisiin rituaaleihin.
Uhrauksia ja kannibalismia tapahtui.
Sisarukset erotettiin järjestelmällisesti toisistaan, joten he katkaisivat yhteydenpidon.
Liz Wieskerstrauchin elokuvassa "Höllenleben", joka perustuu Guido Grandtin tutkimukseen, Sandra ja
Antje todistavat samoja rituaaleja yksityiskohtaisesti, erillään toisistaan ja kuulematta.
Sitä ennen he eivät olleet olleet olleet yhteydessä toisiinsa kymmeneen vuoteen.
Kokemus, josta he kertovat hyvin yksityiskohtaisesti, koskee Antjen rituaalista
synnytystä, jonka aikana lapsi myöhemmin tapettiin.
Elokuva "Höllenleben - Der Kampf der Opfer: Ritueller Missbrauch in Deutschland" esitettiin ARD:ssä vuonna 2003.
Siinä uhrit kertovat rituaalisesta saatanallisesta hyväksikäytöstä.
Ne nimeävät rituaalisen hyväksikäytön paikat ja tekijät.
Elokuvaa ei kuitenkaan seurannut mediakohu, ja poliisi lopetti tutkinnan muutaman vuoden kuluttua.
Ketään ei tuotu oikeuden eteen näistä hirvittävistä teoista, saati tuomittu.
On selvää, että näiden hirvittävien rikosten tutkintaa ja oikeudellista käsittelyä ei haluttu.
Elokuva on sittemmin poistettu ARD:n mediakirjastosta, ja se löytyy vain yksityisiltä tileiltä.
Julkisen palvelun tiedotusvälineet ovat ottaneet etäisyyttä saatanallisen rituaalisen hyväksikäytön selvittämiseen tai jopa
pilkanneet uhreja, kuten ZDF:n Böhmermann tai SRF:n Rehmann.
Sandra Rasch on nyt erikoistunut sellaisten ihmisten terapeuttiseen tukemiseen, jotka ovat kokeneet rituaalista
hyväksikäyttöä tai muita vakavia traumoja, kuten pedoseksuaalisuutta, pakkoprostituutiota,
mielenhallintaa, hyväksikäyttöä, raiskausta ja laiminlyöntiä.
Hänen verkkosivustollaan raschheilen.de asianomaiset voivat rekisteröityä käsittelemään
traumaattisia kokemuksiaan ja vapauttamaan sisäisen valonsa.
Hän on kirjoittanut kokemuksistaan kirjan otsikolla: "Before you give up: Trauman, rituaalisen
hyväksikäytön ja mielenhallinnan voittaminen".
Näen Sandran jo täällä, kuuletko meitä? . Hienoa. Kyllä, hei rakas Sandra.
Meille on kunnia saada teidät tänne tänään 22. AZK-tapahtumaan!
Kyllä, hei Lois. On kunnia olla kanssasi. Kiitos paljon, paljon siitä, että sain osallistua tähän tapahtumaan.
Paljon kiitoksia. Kyllä, sisaresi Antje oli hyvin paljon esillä elokuvassa "Höllenleben".
Mutta te synnyitte myös tähän saatanalliseen sukulinjaan.
Mitä olet kokenut? Mitä voit kertoa meille satanismista tässä yhteydessä?
No, tämä elokuva itse asiassa kuvastaa tavallaan sitä, millainen lapsuuden suhteemme oli.
Haluaisin kuitenkin tehdä selväksi, millaista elämä on tällaisessa saatanallisessa lahkossa, koska
olen huomannut, että hyvin, hyvin monilla ihmisillä ei ole aavistustakaan siitä, millaista se on.
Ja niin se todella on. Elätte kahdella tasolla. Toinen on tämä hyväksikäytön taso ja toinen - nämä raportoidut
lapset elävät tällä jokapäiväisellä tasolla kuten minäkin.
Ja myös jokapäiväisessä elämässä: pelkäät aina. Se on jatkuva, pysyvä "varoasento", koska sinun on aina tarkkailtava,
miten ajattelet, miltä sinusta tuntuu ja mitä sanot.
Ulkonäköä tarkkaillaan ja testataan myös, käyttäydytkö oikein.
Ne hallitsevat ystävyyssuhteita, yhteyksiä, sitä, miten olet koulussa ja kenen kanssa olet koulussa.
He yksinkertaisesti hallitsevat kaikkea, kyllä, käytännössä jokaista hengenvetoa.
Ja jos poikkeat siitä, esimerkiksi jos sinulla on ystävyyssuhde ja siitä tulee liian läheinen, se eroaa.
Pakotietä ei ole mitään. He ovat mielessä, he tarkkailevat ajatuksia, ilmeitä, tunteita, koko olemusta, ja he saavat kaiken.
Ja mikä tärkeintä, lapset ovat tämän kultin ehdotonta omaisuutta. Heidät on ikään kuin piirretty.
Entä mitä koitte siellä lahkossa käytännössä?
Kokemukseni - tämä on melkein ensimmäinen kerta, kun puhun todella itsestäni, koska ennen halusin aina puhua vain parantumisesta.
Mutta luulen, että pystyn siihen nyt. Minut vietiin joka ilta ja minulle annettiin lääkkeitä. Aivan.
Minulla oli pussit pääni päällä, minut ajettiin sinne.
Minulle annettiin hormoneja jo varhain. Minulla ei siis ollut normaalia murrosikää, vaan minulle
annettiin hormoneja ja minut hedelmöitettiin tahallisesti.
Ne otettiin minusta pois eri vaiheissa. Tiedän, että olin kantanut yhden melko pitkälle, joka olisi ollut elinkelpoinen.
Sitten yksi niistä otettiin pois minusta, ja - vuodin yhä verta - tämän lapsen iho irrotettiin silmieni edessä.
Minulta kesti monta, monta vuotta keksiä jotenkin, miten elää sen kanssa.
Sitten on kysymys näistä suojelluista ja suojaamattomista lapsista.
Ihmiset kysyvät aina: "Mistä kaikki lapset tulevat?".
Mutta juuri näiden kohdennettujen ja tietoisten raskauksien kautta.
Ja erittäin suuri määrä lapsia - ja heitä on todella satojatuhansia - asuu vajoissa,
häkeissä ja tunneleissa, ja heitä hoidetaan jossain.
Joskus minun oli huolehdittava lapsista, jotta he jotenkin selviytyisivät, ja heitä pahoinpideltiin, otettiin ja
käytettiin hyväksi, kunnes mikään muu ei jotenkin toiminut.
Sitten heidät joko uhrataan ja elimet myydään tai - en tiedä mitä he tekevät. Joten he käyttävät todella kaiken.
Ja tämän adrenokromin tuottaminen tässä erittäin traumatisoituneessa tilassa - toisin sanoen veren ottaminen -
tämä adrenokromin tuottaminen ja tämä jatkuva korkea traumatisoitumisen taso, se
on megastressiä. Keho ei kestä sitä enää.
Toinen asia, joka tapahtui minulle: he myös aloittavat lapset.
Kerran minut laskettiin hautaan, ja sitä alettiin kaivaa ylös.
Niinpä yksi lapsi makaa haudassa, ja muiden on oltava niin kuuliaisia kultille, että he hautaavat toisen
lapsen elävältä. Kyllä, se on eräänlainen initiaatio .
Ja minä olin kerran se, joka makasi haudassa, ja minut otettiin pois tarpeeksi aikaisin, jotta jäin henkiin.
Kun tulin vanhemmaksi enkä enää soveltunut lapsiseksin harrastamiseen, minut prostituoitiin.
Minut koulutettiin tanssimaan miesten edessä, jotka sitten valitsivat minut.
Ja kuntoilua varten minulle annettiin kokovartalopuku, jonka sisällä oli neuloja.
Ja jos en ollut tarpeeksi halukas, he pukivat minut pukuun.
Voit siis kuvitella, että jokainen liike on todella julma.
Toinen seikka on se, että lapsiuhreja on hyvin, hyvin, hyvin, hyvin paljon, jotta lapsista tulisi myös
rikoksentekijöitä. On olemassa psykologinen ehdollistuminen, että lapset saavat valita, kuka kuolee.
Heidän on tehtävä päätös, heillä on aina tunne, että he tekevät väärän päätöksen, että he ovat aina syyllisiä ja tekevät aina
jotenkin väärin, mutta he eivät voi koskaan pelastaa ketään.
Kun olin pieni - olin noin viiden tai kuuden vuoden ikäinen - minusta tehtiin myös tekijä,
ja minun piti leikata vielä lämmin ruumis auki.
Käsi johdatti minut poistamaan sydämen. He tekevät samoin lähes kaikille siellä oleville.
Kyllä, olen kuullut sen yhä uudelleen ja uudelleen!
Kyllä, juuri niin. Ja mikä on myös hyvin tärkeä riitti: pienten lasten kanssa - kolmen vuoden
iässä - he todella viettävät saatanalliset häät.
Kyllä, minäkin olen kokenut sen, että pukeudutaan todellakin mustaan hääpukuun ja huntuun ja mennään
naimisiin - ja sitten on tietysti joukkoorgia. Hmm.
[Kyllä, juuri niin. Kerran minut vietiin Belgiaan, ja se oli kuin Dutroux'n tapauksessa, jossa lapset odottavat pimeissä
huoneissa - ilman ikkunoita, pimeässä, täysin ränsistyneissä - kunnes heidät otetaan haltuun ja käytetään.
Ja se oli hyvin raakaa. Muistan, että jouduin kerran aikuisena ajamaan Belgian läpi. Sanoin:
"Vain moottoritietä ja siellä, missä näen valoja."
Meidän ei olisi koskaan pitänyt mennä sinne, koska Belgia oli todella äärimmäisen julma, ja se
ulottui aina kuninkaallisiin, korkeisiin piireihin asti.
Joten se menee aina suoraan huipulle. On olemassa hierarkia ja monia tasoja.
Ja tämä massakohtelu on vain alemmalla tasolla, mutta tietyt asiat tulevat huipulta ja niitä järjestetään huipulta
käsin, koska se on heille yksinkertaisesti taloudellinen tekijä.
Näitkö sinäkin, että ne ovat tuolla ylhäällä?
Kyllä.
Hyvä on.
Kyse on sielusta.
Niillä, jotka tekevät näin, ei ole sielua tai heillä on musta sielu.
Ne ovat usein pelkkää tietoisuutta, ja ne haluavat vain riivata, muuttaa tai tappaa sielun.
Karkeaa, kyllä. Koska se on tämän maan valo.
Kyllä, kiitos paljon avoimuudestasi, Sandra, siitä, että puhuit siitä ja jaoit sen kanssamme. Se
ei ole helppoa, kuten tiedämme muilta uhreilta.
Heille on suuri askel puhua näistä kauheista kokemuksista. Se on kauheaa.
Kiitos, että jaat tämän kanssamme - ensimmäistä kertaa täällä 22. AZK:ssa - yksityiskohdilla, joita maailma
ei vielä tiedä. Se vain ravistelee minua joka kerta.
Tämä saatanallinen ideologia on yksinkertaisesti pohjattoman paha, kuten olette nyt jälleen kerran selittäneet.
Voidaan kuitenkin myös sanoa, että tietoisuus saatanallisista rituaalisista väärinkäytöksistä kasvaa väestön
keskuudessa ja että nämä julmuudet tulevat yhä enemmän julkisuuteen, koska yhä useammat niistä tulevat julki.
Nyt rituaaliväkivallan uhreille on kuitenkin olemassa niin sanottu "asianajaja", ja hän on asianajaja Ellen Engel.
Hän on kovaääninen julkisuudessa.
Hän sanoo kuitenkin, ettei kaikkea uhrien kertomaa voi uskoa, varsinkaan kun kyse on lapsenmurhasta.
Hän ei ollut koskaan löytänyt ilmoituksia kadonneista lapsista paikoista, joissa uhrit olivat todistaneet.
Tai että sanomalehdissä ei ollut ollut mitään lasten katoamisista, joten se ei voinut olla totta.
Uhrin asianajajana hän esittää uhrit epäluotettavina. Mitä sanotte siihen?
Uskomatonta, koska on satojatuhansia lapsia, joista ei yksinkertaisesti kerrota pinnalla - joista kukaan ei tiedä
mitään, jotka todella elävät salassa, jotka elävät pahoinpideltyinä, jotka eivät koskaan näe päivänvaloa -
joita pidetään hädin tuskin hengissä ja joita kidutetaan kuoliaaksi... - en halua sanoa sitä - ja kidutetaan.
Eikä kukaan tajua sitä. Se ulottuu aina ylimpiin johtoportaisiin asti, ja heillä on parhaat peittelymekanismit.
Meillä oli tuolloin Soko . Se, joka uskoi meitä, vedettiin välittömästi pois.
Yksi heistä nauroi, kun minua kuulusteltiin. He peittivät sen tarkoituksella. Monet puhuvat Wewelsburgin
linnasta. Kyllä, minäkin olin siellä. Mutta he sanovat, etteivät he löydä sieltä mitään.
Siellä on rikospaikan siivoojia, ja jos siellä on poliisi, joka sanoo: "Emme ole löytäneet mitään" - se on siinä.
Kyse on siitä, että lapset ovat kaikkein suurin hyödyke.
Mitä tulee elimiin - sikiöitä käytetään voiteisiin, kosmetiikkaan ja kaikenlaisiin asioihin.
Seksiturismi on kaikkein suurin ongelma. Kyllä, heitä kaupataan ja myydään, ja kaikki tämä tapahtuu todella salassa, se
on erillinen organisaatio, joka kuuluu julkiseen politiikkaan.
Vau, kyllä, kiitos selityksistä.
Olen kuvannut yhteensä 1024 selviytyjän tapausta neljässä rituaalista väkivaltaa käsittelevässä dokumenttielokuvassa.
Ja samat raportit tulevat eri maista yhä uudelleen ja uudelleen ja uudelleen.
Eri kieliä puhuvilta uhreilta.
Kaikissa raporteissa on kuitenkin johdonmukaisinta se, että mukana on aina korkea-arvoisia
henkilöitä, jotka ovat hyvin verkostoituneita keskenään.
Ellen Engel on myös ristiriidassa näiden väitteiden kanssa, sillä hänen mukaansa mikään rikos ei voi
olla niin täydellinen, ettei se tule julkisuuteen.
Mitä sanot silminnäkijänä? Näitkö myös korkea-arvoisia ihmisiä?
Kyllä, Belgiassa. Näin, että se menee aina huipulle asti.
Minulla on myös asiakkaita, jotka ovat nähneet korkea-arvoisia ihmisiä.
Kyse on siitä, että tällä verkostolla - jossa on lääkäreitä, kätilöitä, asianajajia, poliiseja, tuomareita, poliitikkoja,
virkamiehiä, kaikki on mukana - on niin kehittynyt infrastruktuuri, että se toimii kuin
toinen verkosto normaalin infrastruktuurimme alla.
Eikä kukaan tiedä sitä. He ovat niin yhtenäisiä, että he peittelevät sitä niin paljon,
että "normaali ihminen" ei edes tajua sitä.
Ellen Engel ei siis etsi sieltä. On naiivia ajatella, että joku olisi nähnyt sen.
Nuorisotoimistot ohjaavat pedofiilejä. Silloin siskoni meni nuorisotoimistoon ja kertoi
heille, mitä oli tapahtunut. Mitään ei tapahtunut.
Tämä hiljaisuuden viitta, joka jokaiselle uhrille annetaan. Se on syvälle ohjelmoitu, se on syvin selviytymismekanismi.
Mutta koko yhteiskunta on ohjelmoitu tukahduttamiseen ja välttelyyn.
Jos psyykkisesti sairas ihminen menee klinikalle, he eivät työstä sitä, vaan sanovat: "Älä katso
niin syvälle, sitten sinun tilasi pahenee taas."
Välttäminen leviää kaikkialle.
On siis selvää, että he eivät halua katsoa sitä, että he sanovat: "Voi ei, minä vain
kuvittelen sen, se ei ole totta, kaikki on hyvin."
Tästä on tullut sosiaalisesti ohjelmoitu mekanismi, ja siitä on tullut erityisen voimakas viime vuosina koronaviruksen vuoksi.
He ovat testanneet tätä lapsilla näissä kulteissa monen, monen vuoden ajan, ja nyt he toteuttavat sitä yhteiskunnassa.
Kyllä.
Se oli perusta sille, mitä täällä nyt tapahtuu, kaikkialla.
Ja nyt he tietävät, miten se tehdään. Media on massahypnoosia.
Kyllä, joten se, mitä siellä tapahtuu, on aivan eri asia.
[Kyllä, kiitos paljon tuosta selityksestä, rakas Sandra.
Mielellään.
[Toivotan teille paljon, paljon voimia ja siunausta terapeuttiseen työhönne uhrien kanssa.
Kyllä, kiitos.
Heippa Sandra, heippa, kiitos!
Haluaisimme nyt vaihtaa Chantal Freihin.
Hän puhui myös paljon näistä korkean tason sotkuista.
Hän on myös selvinnyt rituaalisesta väkivallasta. Sanoisin: "Leikkaa irti!"
Chantal Frei on sveitsiläinen nainen ja rituaaliväkivallasta selvinnyt.
Hän on hyvin innokas lisäämään tietoisuutta saatanallisesta rituaaliväkivallasta, jotta yleisö kuulee
asiasta ja jotta lapsiamme voidaan suojella siltä.
Chantal siepattiin pienenä lapsena ja joutui julman saatanallisen kultin kynsiin.
Siellä hän koki päivittäin fyysistä, psyykkistä ja seksuaalista rituaaliväkivaltaa osana
rituaaleja. Hänen kultti-isänsä oli harjoittava satanisti.
Kultissa uhrattiin lapsia Saatanan kunniaksi.
Eri ryhmät käyttivät häntä hyväkseen seksiorjana jo varhaisesta iästä lähtien.
Vain kuusivuotiaana satanistit päättivät kouluttaa hänet "Pimeyden äidiksi" .
Tämä tarkoitti sitä, että hänen oli huolehdittava kultin muista lapsista ja valmisteltava heitä uuteen hyväksikäyttöön.
Hänen oli osallistuttava lukemattomiin julmiin rituaaleihin ja uhrauksiin.
Pitkään hän ei ollut tietoinen elämänsä pimeästä puolesta, sillä hän oli kärsinyt kidutuksen seurauksena
jakautuneesta persoonallisuudesta . 30-vuotiaana hän sai henkisen ja fyysisen romahduksen.
Sitten muistot hänen kauheista kokemuksistaan palasivat hitaasti.
Vuosien jälkeen hän onnistui lopulta jättämään kultin ja alkoi puhua kokemuksistaan.
Nykyään Chantal antaa haastatteluja ja julkistaa tarinansa.
Hän nimeää monia tekijöitä, jotka olivat läsnä tai osallistuivat aktiivisesti rituaaleihin.
Hänen mukaansa heidän joukossaan on monia julkkiksia, kuten kuningatar Elisabet II, Espanjan kuningas
Felipe, Gérard Depardieu, Tom Cruise ja Bill Clinton.
Hän kirjoitti kokemuksistaan kaksi kirjaa otsikoilla "I talk!" ja "I ask".
Vuonna 2023 hän käynnisti "50 ääntä rituaalisesta hyväksikäytöstä" -hankkeen.
Sivustolla 50voices.org 50 eloonjäänyttä kertoo hyvin henkilökohtaisista
kokemuksistaan saatanallisesta rituaaliväkivallasta.
Kyllä, uskon, että meillä on yhteys. Hei, rakas Chantal, olemme iloisia, että olet kanssamme tänään.
Hei, rakas Lois, kiitos paljon tästä kutsusta. Minulle on suuri kunnia olla kanssasi tänään ja puhua tästä.
Hienoa, kiitos.
Rakas Chantal, kun ihmiset kuulevat, että "muistot" palaavat vasta vähitellen tällaisiin
kauheisiin kokemuksiin, he yleensä sammuvat heti:
"Se ei voi olla totta! Niin kauheita asioita, senhän tietää, kun se tapahtuu."
Mitä sanot näille ihmisille?
Kyllä, kuulen tuon itse asiassa usein. Mutta minun on sanottava, että se on aivan väärin.
Koska "unohdat" todella pahat tapahtumat. - Joten "unohdat" ne niin sanotusti jokapäiväisessä elämässä.
Miksi?
Haluaisin siis kertoa teille jotakin, jonka me kaikki olemme kokeneet tai kuulleet ennenkin.
Oletetaan, että joku joutuu erittäin vakavaan auto-onnettomuuteen.
Yleensä - ei aina, mutta yleensä - sillä hetkellä, kun onnettomuus tapahtuu, henkilö dissosioi tämän
tapahtuman - tämän tilanteen - koska se on niin äärimmäisen paha eikä sitä voi integroida sillä hetkellä.
Mitä tarkoittaa "dissosioitunut"?
Ole kiltti?
Mitä tarkoittaa "dissosioitunut"?
Se tarkoittaa siis sitä, että tapahtuva tapahtuma tapahtuu teidän ulkopuolellanne.
Et voi integroida sitä itse, et voi käsitellä sitä sillä hetkellä. Ette ymmärrä, mitä tapahtuu, mutta se tapahtuu kuitenkin.
Siksi tätä prosessia kutsutaan "dissosioitumiseksi".
Se on itse asiassa luonnollinen prosessi, ja sanoisin jopa, että se on selviytymisstrategia, joka
on juurtunut meihin ihmisiin, kaikkiin ihmisiin.
Ja sitten se ei vain katoa, vaan siirtyy niin sanottuun unimuistiin. Ja unimuisti muodostuu, kun
tapahtuu hyvin, hyvin pahoja, dramaattisia asioita.
Ja vasta paljon myöhemmin - yleensä, joskus päiviä, kuukausia tai minun tapauksessani vuosia myöhemmin - kun se todella palaa
pintaan, eli kun sen ympärille muodostunut muistinmenetys - eli muistinmenetys - kun se hitaasti murenee uudelleen
ja muistot palaavat hitaasti, silloin se palaa muistiin.
Ja sitten sinulla on mahdollisuus tai tilaa työstää sitä hitaasti.
Ja sitten muistat sen uudelleen, jopa vuosia myöhemmin.
Ja sitten yksityiskohdat ja kaikki ovat yhtäkkiä takaisin, muistatteko kaiken?
Kyllä, se tulee esiin. Teidän on siis kuviteltava, että se on kuin kori ja kaikki huonot
muistot, dramaattiset kokemukset, vain heitetään sinne.
Kun on kyse rituaalisesta väkivallasta - ja siitä me puhumme - on niin monia dramaattisia
kokemuksia, ja ne vain heitetään yhteen koriin.
Ja se on kuin mikä tahansa pyykki, yksi muisto tulee esiin ja sitten toinen, ja alussa se ei ole lainkaan
johdonmukainen, joten sillä ei ole minkäänlaisia suuntaviivoja.
Ne ovat kuin palapelin pieniä palasia, jotka voit sitten ajan mittaan koota yhteen.
Mutta tämä yksi palapelin osa on todella yksityiskohtainen, mutta et ehkä ymmärrä, mitä tässä
kuvassa on, jos et ole vielä osannut lisätä muita osia.
Hyvä on. Kyllä, se on uskomatonta sanan varsinaisessa merkityksessä.
Sitten olet kokenut niin kauheita asioita, eivätkä ihmiset usko sinua - koska on niin uskomatonta, että tämä
jakautunut persoonallisuus, muistojen tukahduttaminen ja muistinmenetys todella on olemassa.
Mutta on muitakin esteitä sille, että teitä selviytyjiä ei uskota.
Ja se on itse tapahtumien uskomattomuus.
Melkein kaikilta eloonjääneiltä kuulee, että rikoksentekijät jopa sanovat heille suoraan päin naamaa:
"Kukaan ei usko sinua, se kuulostaa aivan liian hullulta."
Guido Grandt kertoi minulle hiljattain esimerkin tapauksesta, jossa rikoksentekijä
pukeutui Mikki Hiireksi ja pahoinpiteli lasta.
Ja kun lapsi sitten puhui asiasta ja sanoi: "Mikki Hiiri raiskasi minut", kukaan ei
tietenkään uskonut lasta, ja tekijä nauroi perseelleen.
Kyllä, Chantal, soitan sinulle lyhyen videopätkän "Satanic Panic" -liikkeestä.
Koska he puhuvat sinusta siellä.
Tämä on liike, joka sanoo, että saatanallista ja rituaalista väkivaltaa ei ole olemassa.
Uhrit haluavat vain huomiota ja keksivät kaiken, tai terapeutit ja niin edelleen puhuvat heidät siihen.
Kuunnellaan sitä hetki.
"Chantal Frei - yksinkertaisesti sanottuna: aina kun nimi mainitaan - on olemassa paljon videoita, joissa
hän esiintyy, ja näytimme jopa kerran eräässä tapahtumassamme pätkän yhdestä niistä julkisesti.
Annan ihmisille vain tämän työn:
Hän sanoo, että "kolme tenoria" ja Peter Alexander käyttivät häntä rituaalisesti hyväkseen
saatanallisessa rituaalissa Barcelonan katedraalissa.
En usko, että minun tarvitsee sanoa tapauksesta enempää.
Onko mitään muuta todella tärkeää?"
Joten, rakas Chantal, sinä ja tarinasi olitte koko 30 sekunnin arvoinen tälle paneelille, ja
sitten koukku oli heidän kannaltaan alhaalla.
Ei voi olla niin, että "Kolme Tenoria" ja Peter Alexander väitetysti raiskasivat
sinut rituaalisesti Barcelonan katedraalissa.
Tämä tuo meidät takaisin aiheeseen, josta juuri keskustelimme Sandra Raschin kanssa.
- Valtaosa eloonjääneistä puhuu siitä, että mukana on tunnettuja ja eliittiä edustavia henkilöitä, jotka ovat hyvin
verkottuneita kansainvälisesti ja jotka suojelevat toisiaan.
Chantal, sinulla on yli 30 sekuntia aikaa sanoa jotain asiasta.
Niin, olet sanonut sen jo muutaman kerran. Se on niin käsittämätöntä, niin epätodennäköistä.
Se ylittää siis tavanomaiset puitteet, joihin teidän on todella vaikea uskoa.
Ja aivan oikein, kun olet lapsi ja koet sen, sinulle kerrotaan yhä uudelleen ja uudelleen, se iskostetaan sinuun:
"Jos koskaan puhut siitä, siitä ei ole mitään hyötyä, koska kukaan ei kuitenkaan usko sinua." "Jos puhut siitä, siitä
ei ole mitään hyötyä, koska kukaan ei kuitenkaan usko sinua."
Se on todella huopa.
Se on siis ikään kuin suojaa rikoksentekijöille, ja se on myös yksi heidän suurimmista aseistaan, että heidän järjestämänsä
asiat ovat niin valtavia ja menevät niin paljon pidemmälle, että tavallisena ihmisenä - tai jonakin, joka yksinkertaisesti
elää normaalia elämää - sitä tuskin voi kuvitella.
Niin, mutta niin se vain on. Haluan siis ensinnäkin sanoa, että en ole siellä enkä puhu
kokemuksistani, jotta mahdollisimman moni uskoisi minua.
Jos Bernd Harder ei usko minua, hänen ei pitäisi uskoa minua.
Mutta olen siellä rohkaisemassa ihmisiä kyseenalaistamaan itsensä, kun he kuulevat jotain sellaista: Entä jos se olisikin totta?
Voin vakuuttaa kaikille niille, jotka kuuntelevat ja katsovat tätä nyt, että jos lähdette tälle tielle, huomaatte
hyvin nopeasti, että tämä on valitettavasti edelleen totta.
Valitettavasti, valitettavasti. Miksi valitettavasti?
Sillä juuri nyt, juuri tällä hetkellä, kun puhumme toisillemme, on lapsia, jotka kokevat tämän.
Ja jos emme nouse seisomaan ja katso ja sano koko ajan: "Se on mahdotonta", nämä lapset joutuvat jatkossakin kokemaan tämän.
Uskon, että meidän vastuullamme, meidän yhteiskunnan vastuulla on katsoa - ja olen täällä puhumassa siitä, koska olen
kokenut sen - ja haluaisin todella rohkaista teitä katsomaan.
Kyllä, ja saatte todellakin selville todisteet siitä, että tämä on totta.
Kyllä, kiitos Chantal.
Haluaisitko kertoa meille lyhyesti, mitä olet kokenut Barcelonassa?
Bernd Harder hylkäsi sen, koska se ei ilmeisesti ole mahdollista.
Niin, Barcelonassa se oli niin - oletan tietenkin, että merkittävät ihmiset vuokrasivat koko Sagrada
Famílian , joka on kaupungin keskustassa, tai yksinkertaisesti varasivat sen itselleen.
- Ja se tapahtui huhtikuun 30. päivänä, ja huhtikuun 30. päivä on Saatanan syntymäpäivä, ja
silloin järjestettiin valtava, valtava rituaali.
Toisaalta siis Saatanan syntymäpäivä, toisaalta niin sanotun "Pimeyden Äidin" koulutukseni
loppuunsaattaminen - josta olemme kuulleet aiemminkin.
Ja tässä rituaalissa minut raiskasivat myös yksinkertaisesti julkkikset - kuten Bernd Harder
juuri sanoi - "kolme tenoria" ja Peter Alexander.
"Kolme tenoria", silloin heitä ei vielä tunnettu nimellä "kolme tenoria".
He tekivät siis vielä silloin erillisiä esityksiä tai konsertteja.
Mutta jo silloin oli varmaa, että he tulisivat jossain vaiheessa yhteen.
Olen kuullut tämän kerta toisensa jälkeen tällaisissa tilaisuuksissa, mitä
tulevaisuudessa tapahtuu tai mitä suunnitelmia heillä on.
Kaikki kolme olivat siis paikalla ja kokoontuivat yhteen vasta myöhemmin.
Ja näin on myös silloin, kun kutsutaan ihmisiä, eli näkyviä ihmisiä, jotka eivät ehkä ole vielä niin näkyviä sillä hetkellä.
Mutta juuri siksi, että he osallistuvat tällaisiin rituaaleihin, heille luvataan, että he saavat vastineeksi uransa.
Ja luulen, että niin tapahtui "kolmen tenorin" kanssa, koska heistä tuli kuuluisia kaksi tai kolme vuotta myöhemmin.
Uskomatonta.
Niin, et todellakaan uskoisi sitä, jos sadat ja nyt jopa tuhannet ihmiset eivät olisi esittäneet täsmälleen samoja lausuntoja.
Kuten mainitsin, olen juuri käsitellyt dokumenttielokuvissani 1024 eloonjääneiden kertomusta - ja se on täysin julmaa.
Vuonna 2022 oli vielä 27 uhrin ilmoitusta, vuonna 2023 oli jo 111 ilmoitusta eloonjääneiltä, vuonna
2024 oli jo 247 ja tänä vuonna 640 uutta ilmoitusta.
Kyseessä on eksponentiaalinen käyrä, ja tämä vuorovesi ei lopu koskaan.
Siksi isäni sai loistavan idean Vetopedian kanssa, jotta rituaaliväkivallasta selvinneet voivat rekisteröityä Vetopediaan.
Se on kuin Wikipedia, mutta se on vapaa tietosanakirja eriävistä mielipiteistä.
Kaikki nämä raportit voidaan kerätä ja esittää laajassa kansainvälisessä
tietokannassa. Tämä alusta on jo saatavilla 21 kielellä.
Chantal, olen nähnyt, että olet jo ilmoittautunut.
Minusta se on loistavaa.
Haluaisitko kertoa lyhyesti muille selviytyjille ja meille, miten ilmoittautua, tai haluaisitko näyttää meille osallistumisesi?
Kyllä, mielelläni.
Rituaaliväkivallan kohdalla on lyhyitä todistajaraportteja.
Voit napsauttaa oikeassa yläkulmassa olevaa kohtaa "Enter witness reports" (Anna todistajaraportit),
ja sen jälkeen voit vastata erilaisiin kysymyksiin.
Kerro ensin lyhyesti elämäntarinasi, mutta kerro myös rikospaikat, joissa olet kokenut tämän, maat ja
tekijät, jotka olet nähnyt - jos haluat kirjata tämän.
Mielestäni tämä on loistava ajatus, ja haluaisin todella rohkaista kaikkia selviytyjiä, jotka uskaltavat osallistua johonkin.
Voit syöttää sen myös nimettömänä.
Tarkoituksena on itse asiassa korottaa ääntämme ja osoittaa: "Hei, emme ole yksin, olemme täällä. Me
nostamme äänemme, emmekä lopeta ennen kuin meitä kuullaan."
Uskon siis, että meitä kuunnellaan - uskon siihen - mutta suuri enemmistö jättää meidät edelleen huomiotta.
Ja se on keino minimoida tämä - mikä se sana olikaan?
Lois: Vetopedia
Kyllä, juuri niin.
Ja se on tapa pysyä todella ajan tasalla - eikä ole mitään vaaraa itsellesi, jos
ilmoittaudut - ja jatkaa jatkuvasti äänesi korottamista.
Haluaisin kannustaa tähän.
Oikein hienoa, kiitos paljon osallistumisesta ja rekisteröitymisestä.
Voit myös syöttää lähteet Vetopediaan.
Näemme kaksi kirjaasi täällä, mistä voit tilata ne.
Voit myös ladata videoita.
Vetopedian erityispiirre on se, että lähteet ovat turvattuja, sillä monet rituaalista väkivaltaa
käsittelevät videot katoavat jatkuvasti internetistä!
Monien muiden uhrien osalta olemme jo pystyneet varmistamaan nämä videot Vetopediassa, jotka ovat jo kadonneet muilta alustoilta.
Kyllä, joten kiitos paljon, rakas Chantal, että seisoit siinä ja jatkoit eteenpäin kaikista hyökkäyksistä huolimatta.
Nyt myös Vetopedian kanssa jälleen!
Kiitos sydämeni pohjasta tästä keskustelusta.
Kiitos paljon sitoutumisestanne ja tuestanne rituaalisen väkivallan uhreille. Kiitos paljon.
Ole hyvä.
Haluaisin nyt vaihtaa Marcel Polten kanssa, joka on ollut tekemisissä monien rituaaliväkivallasta
selviytyneiden kanssa ja selittää näitä rikoksia.
Leikkaa irti!
Opiskeltuaan oikeustiedettä tohtori Marcel Polte työskenteli 15 vuoden ajan asianajajana
kansainvälisissä asianajotoimistoissa kauppaoikeuden alalla.
Hän työskentelee nykyäänkin asianajajana.
Asianajajan työnsä ohella hän hoiti useita vuosia psykoterapiaa ei-lääketieteellisenä ammatinharjoittajana.
Tämän toiminnan kautta hän joutui vuonna 2017 kosketuksiin saatanallis-rituaalisen hyväksikäytön
aiheen kanssa ja on käsitellyt sitä intensiivisesti.
Hänen tutkimuksensa ja lukuisat kohtaamiset saatanallisesta rituaaliväkivallasta
selviytyneiden kanssa ovat johtaneet kolmeen kirjaan:
"Dark New World Order Volumes 1 and 2" ja "Uncle Sam's: An Insider's Account from the Hell of Monarch-Mind Control".
Hänen kirjoilleen on ominaista perusteellinen tutkimus ja laajat lähdeviitteet.
Hän on myös tukenut rituaaliväkivallasta selviytyneiden julkaisuja esipuheellaan.
Yksi hänen työnsä painopisteistä on osoittaa, miten kulttien satanistis-rituaalinen väkivalta ja CIA:n kaltaisten
salaisten palvelujen harjoittama mielenhallintaohjelmointi liittyvät toisiinsa ja miten niitä sovelletaan.
Julmaa kidutusta ja hyväksikäyttöä käytetään luomaan lapsista ja nuorista kahtiajakautuneita
persoonallisuuksia, jotka voidaan ehdollistaa sen mukaisesti.
Haloo, Marcel Polte, kuuletko meitä?
Kyllä, kuulen teidät hienosti.
Oikein mukavaa, toivotamme teidät tervetulleeksi 22. AZK:hon. On hienoa saada teidät tänne.
Kiitos, Lois.
Olet jo kuullut Sandra Raschin ja Chantal Frein lyhyet puheenvuorot täällä 22. AZK:ssa.
Olet myös itse ollut tekemisissä lukuisten eloonjääneiden kanssa.
Voitteko tehdä lyhyen yhteenvedon siitä, mitä olette paljastanut kirjoissanne saatanallis-rituaalisesta
väkivallasta, ja asiakirjanäytteistä, jotka koskevat armeijan ja CIA:n osallisuutta?
Ja voitko sanoa jotain MK-Ultra-Mind Controlista ja niin edelleen? Ja voisitteko
lyhyesti selittää, mitä MK-Ultra-Mind Control on?
Kyllä, mielelläni. Minä teen sen.
Olen iloinen saadessani tilaisuuden asettaa Sandran ja Chantalin kertomukset laajempaan kontekstiin.
Rituaalisessa hyväksikäytössä ja mielenhallinnassa on kyse nimenomaan järjestelmällisestä väkivallasta, joka ei koostu
vain yksittäisistä teoista, vaan se on osa laajempia rakenteita.
Tuhoisissa kulteissa, salaisissa sotilasohjelmissa ja sukupolvien yli toimivissa verkostoissa.
Olen tutkinut tätä sotilaallis-satanistista kompleksia monta vuotta ja dokumentoinut, miten nämä alueet läpäisevät toisiaan.
Kirjoissani esitetään yhteenveto näistä havainnoista.
Kaikki lähteet ja viitteet löytyvät sieltä.
Seuraavassa esittelemäni asiat perustuvat Chantalin ja Sandran kaltaisten selviytyjien kertomuksiin, mutta myös moniin muihin
terapeuttien laatimiin erikoiskirjallisiin aineistoihin, hallituksen julkaisemiin
asiakirjoihin ja kansainvälisiin tutkimuksiin.
On sanottava, että rituaalinen väkivalta on muutakin kuin uskonnollista harhaa tai sadistista hyväksikäyttöä.
Nämä ovat tarkoituksellisesti suunniteltuja väkivallantekoja, jotka noudattavat
okkultistista tai saatanallista uskomusjärjestelmää.
Kulttiperheissä juuri tämä agenda siirtyy sukupolvelta toiselle.
Lapset pakotetaan syntymästään lähtien uhrin rooliin, mutta myös rikoksentekijän rooliin.
Heitä kidutetaan, pahoinpidellään ja pakotetaan tappamaan eläimiä tai jopa ihmisiä, kuten juuri kuulimme.
Tällä on kolme tarkoitusta. Ensinnäkin persoonallisuuden tuhoaminen.
Äärimmäinen trauma pirstoo uhrin psyyken.
Ja toiseksi, tämän pohjalta, hallittavissa olevien persoonallisuuden osien, niin sanottujen
"muuntajien" tai sisäisten osien muovaaminen, jotka sitten suorittavat tiettyjä käskyjä.
Kolmanneksi, mikä on myös tärkeää, yhteys tekijärakenteeseen luomalla uhreissa syyllisyyttä, mutta
myös pelkoa ja lojaalisuutta keinotekoisella tavalla.
Tällä tavoin uhrit sidotaan näihin kultin rakenteisiin syntymästään lähtien.
Näitä mekanismeja on kuvattu traumatutkimuksessa vuosikymmeniä.
Saksalaiset ja kansainväliset asiantuntijat, kuten Michaela Huber ja tohtori Alison Miller, vahvistavat tämän
pakotetun dissosiaatio-oireyhtymän , jota havaitaan säännöllisesti rituaalisen väkivallan uhreilla.
Mutta - ja tämä on hyvin tärkeää - rituaalisen väkivallan olemassaolo voidaan todistaa paitsi
todistajanlausuntojen myös tietojen perusteella.
"Rituaaliväkivaltatyöryhmä" teki useita kyselytutkimuksia psykoterapeuteille Saksassa vuosina 2005 ja 2007.
Kaikkiaan yli 200 tapausta luokiteltiin uskottaviksi. Näihin sisältyi 42 ilmoitusta henkirikoksista.
Ja "Utahin osavaltion rituaalista väärinkäyttöä käsittelevä työryhmä" vahvisti
samanlaiset rakenteet Yhdysvalloissa jo vuonna 1992.
Lopuksi - monien muiden joukossa - Saksasta peräisin olevan "Lasten seksuaalista hyväksikäyttöä tutkivan riippumattoman
toimikunnan", UKASK:n, vuonna 2016 tekemä tutkimus.
Siinä arvioitiin jälleen 174 saksalaisen psykososiaalialan ammattilaisen kokemuksia, jotka ilmoittivat työskennelleensä
järjestäytyneen ja rituaalisen väkivallan uhrien kanssa.
Näistä tapauksista 69 prosenttia liittyi saatanallisiin ryhmiin.
Ja nämä luvut todistavat sen: Kyse ei ole yksittäisistä tapauksista, vaan kansainvälisesti toistuvasta
ilmiöstä, joka on tunnistettu ammatillisissa yhteyksissä jo kauan ennen kuin se on saanut julkista huomiota.
Näiden rituaalisen väkivallan mekanismien ymmärtämiseksi on tunnettava myös mielenhallinnan historialliset ohjelmat.
1950-luvulla CIA käynnisti MK-Ultra-hankkeen. Kyseessä oli tutkimusohjelma ihmisen tietoisuuden manipuloimiseksi.
MK-Ultra käsitti yli 140 osaprojektia, joissa tehtiin ihmisiin kohdistuvia kokeita, joissa käytettiin huumeita,
pääasiassa LSD:tä, hypnoosia, sähköiskuja, univajetta ja aistivajetta eli ärsykkeiden puutetta.
Kaiken tämän tavoitteena oli kehittää mielen ja käyttäytymisen hallintamekanismeja.
Monet eloonjääneet kertovat rituaalisessa yhteydessä todellisena kokemuksena siitä, mitä MK-Ultraa
koskevissa virallisissa asiakirjoissa vain vihjataan.
Silmiinpistävää on, että he käyttävät samoja tekniikoita, samoja kohteita ja joskus samoja tekijäryhmiä.
Tietenkin on myös MK Ultra -ohjelmasta selviytyneitä, jota nyt kutsutaan nimellä "Project Monarch".
Mary Sparrow on yksi heistä. Hänen lausuntonsa löytyy sivulta "50 Voices of Ritual Abuse" (https://www.50voices.org/).
Mutta myös Cathy O'Brien ja Katie Groves.
Ja jo vuonna 1995 - tämä on myös tärkeää - MK-Ultrasta selvinneet olivat todistaneet Washington DC:ssä "Advisory
Committee on Human Radiation Experiments" -järjestön edessä.
Pöytäkirjat löytyvät edelleen. Mikään tästä ei ole uusi ajatus.
Ratkaisevaa on, että rituaalinen väkivalta ja MK-Ultra eivät ole erillisiä ilmiöitä.
Niitä yhdistää yhteinen ideologia, satanismi vallan ja hallinnan järjestelmänä.
Molemmissa yhteyksissä on myös samat perusperiaatteet, nimittäin yksilön täydellinen alistaminen, epäinhimillistäminen
äärimmäisellä väkivallalla ja työkalujen luominen eli sellaisten ihmisten luominen, jotka
toteuttavat käskyjä muistamatta niitä myöhemmin.
Psykologi tohtori Corydon Hammond puhui avoimesti näistä yhteyksistä jo vuonna 1992 eräässä
konferenssissa niin kutsutussa "Greenbaum-puheessaan".
Hän kuvaili, miten saatanalliset kultit ja salaisen palvelun ohjelmat toimivat käsi kädessä saadakseen
aikaan dissosiaation ja ohjelmoida nämä persoonallisuusrakenteet uhrien tiettyjä tehtäviä varten.
Monet eloonjääneet kertovat myös, että rikoksentekijät olivat ankkuroituneet sekä armeijan ja salaisen
palvelun piireihin että kultteihin - toisin sanoen heillä oli saman ideologian kaksi kasvoa.
Yksi merkittävä esimerkki - ja olen varma, että monet tunnistavat nimen - on everstiluutnantti
Michael Aquino, joka oli myös Setin temppelin ylipappi.
Täysi satanisti, kyllä!
Voidaan sanoa, että tämän valvonnan perustana on dissosiaatio, irtautuminen.
Äärimmäisten, useimmiten toistuvien traumojen seurauksena tietoisuus jakautuu lopulta yksittäisiin osiin.
Tekijät voivat sitten antaa näille sisäisille osille uusia identiteettejä, tehtäviä ja laukaisijoita.
Ja hyvin lyhyesti tärkeimmistä menetelmistä, miten tämä toimii, miten se saadaan aikaan.
Tähän sisältyy "traumojen indusointi" kidutuksen, kivun, hyväksikäytön, sähköiskujen tai kuolemanläheisten kokemusten,
kuten hukkumisen, sekä hypnoosin ja suggestion avulla.
Kokonaisuus yhdistetään symboleihin, numeroihin tai kirjainsarjoihin, kuten "aakkoskoodeihin", ja sitten tämä
ärsykkeiden riistäminen esimerkiksi säiliöissä tai kammioissa, joka on verrattavissa siihen, miten sitä
kuvataan sarjassa "Stranger Things"; se on saanut vaikutteita todellisista kokeista.
Tämän jälkeen annetaan lääkkeitä, usein yhdessä sähköiskujen kanssa, jotta suggestiivisuus
eli kyky olla alttiina vaikutuksille lisääntyisi.
Ja sitten on myös rituaaleilla tapahtuva ohjelmointi, jossa rikoksentekijät simuloivat henkistä tasoa istuttaakseen
uhreihin tällaisia yliluonnollisia valtarakenteita.
Tutkimuksessani vertasin näitä mekanismeja julkaistuihin MK-Ultra-asiakirjoihin.
Ja perusasiat, voi sanoa, ovat hyvin selkeästi dokumentoituja.
Keskeinen osa monia uhrikertomuksia ovat myös niin sanotut itsetuho- tai itsemurhaohjelmat, joiden
tarkoituksena on kontrolloida uhria pysyvästi ja estää kaikenlainen paljastaminen tällä tavoin.
Ohjelmat käynnistyvät avainsanojen tai symbolien, tiettyjen äänien tai musiikin tai tiettyjen ihmisten tai
instituutioiden kanssa esimerkiksi terapian yhteydessä tapahtuvan kosketuksen seurauksena.
Kun uhri puhuu kokemuksistaan, hän alkaa yhtäkkiä panikoida tai satuttaa itseään, koska jokin
sisäinen osa on ohjelmoitu suojelemaan totuutta.
Näiden sisäisten osien muita rooleja ovat sitten reportterit, rangaistajat tai ohjelmoijat.
Marcel, saanko keskeyttää sinut hetkeksi?
Mielellään.
Olemme nähneet muusikoita ja näyttelijöitä, jotka kaikki ovat riistäneet itseltään hengen. Ja sitten aina ajattelee: "Heillä on
nyt mainetta, heillä on rahaa. Miksi he tappavat itsensä nyt?"
Liittyykö tämä "itsemurhaohjelmointi" mitenkään asiaan? Että he saattavat haluta purkaa
pakkausta ja yhtäkkiä tämä ohjelma laukeaa?
Kyllä, tuo on erittäin perusteltu kysymys ja myös erittäin tärkeä huomio, erityisesti julkkisten
kohdalla, kun ihmiset sanovat, kuten juuri mainitsit:
"Heillä on varallisuutta, he saavat huomiota, heidän pitäisi olla onnellisia, vaikka siihen liittyy varmasti jonkin verran
stressiä." "Heillä on varallisuutta, he saavat huomiota, heidän pitäisi olla onnellisia, vaikka
siihen liittyy varmasti jonkin verran stressiä."
Saattaa olla, että tietyissä tapauksissa - erityisesti silloin, kun on viitteitä siitä, että joku haluaa
purkaa pakkauksen - tällaiset ohjelmat käynnistyvät.
Tätä on tietysti vaikea todistaa jälkikäteen.
Uskon kuitenkin, että nämä ovat melko yksittäisiä tapauksia.
Joillekin se on todella vahva oletus, niille, jotka ovat jo ilmoittaneet haluavansa puhua asioista tai
jotka ovat jo käsitelleet tiettyjä kriittisiä asioita.
Monissa tapauksissa taustalla on kuitenkin jotain muuta.
Ja teidän on kysyttävä itseltänne: "Mikä on tämä suuri sisäinen ristiriita, joka näillä julkisuuden
henkilöillä on ja joka lopulta johtaa itsemurhaan?"."
Tämä johtaa kuitenkin vielä tummempiin tai yhtä tummiin ympyröihin, joissa joutuu
kysymään itseltään: "Mikä oli tämän maineen hinta?
Ja syntyykö sen seurauksena kenties omantunnon ristiriitoja, vai onko kenties jopa olemassa mekanismeja, jotka menevät näitä
mielenhallintatekniikoita pidemmälle, kuten olen niitä kuvannut, ja jotka orjuuttavat tällaiset
ihmiset niin sanotusti hyvin, hyvin syvällä tasolla?"
Se ei kuuluisi tämän artikkelin aihepiiriin, mutta se on hyvin, hyvin tärkeä asia.
[Kyllä, siirrytään itsemurhaohjelmasta laajempaan kuvaan.
Kyse ei nimittäin ole vain Saksasta tai, kuten Chantal Frei, Sveitsistä tulleista selviytyjistä, vaan myös monista
muista maista, kuten Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Yhdysvalloista, Alankomaista, Australiasta ja Sveitsistä.
Periaatteessa voidaan sanoa, että eri puolilta maailmaa on raportoitu samankaltaisia tapauksia - lyhyesti tiivistettynä.
Useimmissa tapauksissa syyllinen on perhe.
Rikospaikoiksi mainitaan yksityishuviloita, kirkkoja, maanalaisia tiloja, sotilastiloja tai metsiä.
Lisäksi on mielenhallintaa, ihmiskauppaa, lapsipornografiaa, prostituutiota ja niin sanottuja snuff-elokuvia ,
mutta myös yhteyksiä paikallisten kulttien, joissa tätä tapahtuu, ja kansainvälisten verkostojen välillä.
Ja koko asia, nämä rakenteet, menevät taas päällekkäin järjestäytyneen rikollisuuden kanssa, mutta
myös valtion tai armeijan alojen kanssa, joilla tehdään ihmisiin kohdistuvia kokeita.
Chantal Frei mainitsee esimerkkinä yhteyden Darmstadtissa sijaitsevaan Yhdysvaltain sotilastukikohtaan
"Dagger Complex", jossa hänellä oli tällaisia kokemuksia.
Cathy O'Brien esimerkiksi nimeää rikospaikoiksi myös lukuisia Yhdysvaltojen sotilastukikohtia sekä esimerkiksi NASAn laitoksia.
Kirjassani "Uncle Sam's" analysoin Katie Grovesin lausuntoja, jotka hän on antanut videoista, jotka kertovat
hänen kokemuksistaan niin sanotussa "snuff-tehtaassa", jossa tuotettiin tappoelokuvia, joissa oli lapsia.
Hän kuvaa, miten näitä lapsia pahoinpideltiin, kidutettiin ja tapettiin
järjestelmällisesti maanalaisessa laitoksessa Teksasissa.
Hänen lausuntonsa mukaan laitos oli CIA:n valvonnassa, ja CIA:n sanotaan pyörittävän kansainvälistä lapsikaupparengasta.
Hänen teettämänsä "kaukokatselukokeilu" pystyi itse asiassa vahvistamaan tämän laitoksen olemassaolon kiistatta.
Ja vaikka näitä lausuntoja on "kaukokatselua" lukuun ottamatta vaikea todentaa, on sanottava, että ne vastaavat monilta
yksityiskohdiltaan muiden eloonjääneiden malleja, erityisesti yhdistettynä rituaalisiin elementteihin, sotilaalliseen
kontekstiin, mutta myös monimutkaisiin ohjelmointimenetelmiin.
Joissakin tapauksissa eloonjääneet, jotka eivät tunne toisiaan, nimeävät samat tai tietyt rikospaikat tai rikoksentekijät.
Tutkimukseni aikana esitin CIA:lle myös niin sanotun FOIA-pyynnön eli Yhdysvaltain tiedonvapauslain mukaisen tietopyynnön.
Ja sitten pyysin, että kaikki asiakirjat, jotka liittyvät edellä mainittuun MK Ultrasta
selvinneeseen Cathy O'Brieniin, luovutettaisiin.
CIA:n vastaus on hyvin mielenkiintoinen.
Tämä oli seuraava: "Asiakirjojen olemassaoloa tai olemattomuutta ei voida vahvistaa eikä kiistää.
Tällaisten asiakirjojen olemassaolo tai olemattomuus on tällä hetkellä itsestään luokiteltu ja siten suojattu paljastamiselta."
Ja jos ajattelet tätä vastausta, se tarkoittaa, että siinä sanotaan virallisesti:
"Asiakirjoja on ilmeisesti olemassa, mutta niitä ei voida paljastaa kansallisen turvallisuuden vuoksi."
Muuten he olisivat vain sanoneet: "Tietoja ei löytynyt". Joten "ei ole mitään".
Ja se, että Cathy O'Brieniin liittyy ylipäätään mitään, on hyvin vahva osoitus siitä, että
esimerkiksi hänen tarinassaan on jotain perää.
Psykologisen ja teknisen tason lisäksi on sanottava, että myös hengellis-ideologisella taustalla on hyvin keskeinen rooli.
Monet rikoksentekijät näkevät itsensä osana saatanallista tai luciferilaista järjestystä, joka haluaa
saada valtaa kärsimyksen, kuoleman ja alistamisen kautta.
Heille nämä rituaalit ovat enemmän kuin pelkkää symboliikkaa.
He uskovat energiaan tai voimaan, joka voidaan saada tämän uhrauksen kautta.
Juuri tämä uskomus siirtyy kulttiperheissä sukupolvelta toiselle ja yhdistyy sitten elitistiseen maailmankatsomukseen:
Valitut ovat nimittäin - heidän näkökulmastaan - muiden ihmisten yläpuolella, joita he kuitenkin
myös pelkäävät lukumääräisen ylivoimansa vuoksi.
Kyllä.
Seuraukset uhreille, eli näiden järjestelmien uhreille, ovat myös tärkeitä.
He kärsivät trauman vakavimmista seurauksista, kuten monimutkaisesta dissosiaatio-oireesta ,
ahdistuneisuushäiriöistä johtuvat takaumat - jotka Sandra ja Chantal mainitsivat - ja pakonomainen käyttäytyminen.
Vuosien väärinkäytön seurauksena voi olla fyysisiä sairauksia.
Ja usein myös syviä identiteettikriisejä.
Monille asianomaisille kehittyy näin ollen myös tämä dissosiatiivinen
identiteettirakenne, kuten rikoksentekijät ovat tarkoittaneet.
Tämä tarkoittaa sitä, että sisällä on paljon ihmisiä, jotka näkyvät myös ulkona.
Kun siis puhumme rituaaliväkivallasta ja mielenhallinnasta - ja olen hiljalleen pääsemässä loppusuoralle - kyse ei ole vain
yksittäisten tapausten paljastamisesta, vaan keskeisestä kysymyksestä siitä, kuinka paljon nämä voimat
tietävät ihmisen tietoisuudesta ja kuinka ne sitten käyttävät tätä tietoa väärin saavuttaakseen tietyn päämäärän.
Nimittäin - heidän näkökulmastaan - saatanallisen maailmanimperiumin perustaminen.
On erittäin tärkeää, että meillä on riippumatonta tutkimusta dissosiaatiosta ja traumaperustainen ohjelmointi
sekä se, että selviytyjille on olemassa turvallisia tiloja.
Mutta myös rohkeutta työskennellä yhdessä yli institutionaalisten rajojen, sillä vaikeneminen suojelee vain rikoksentekijöitä.
Koulutus ja tietoisuus ovat ensimmäinen askel tämän kierteen katkaisemiseksi.
Työni on myös osa näiden mekanismien kokonaisvaltaisempaa selvittämistä.
Rituaalinen väkivalta ei ole marginaalinen asia, vaan peili sille, mitä tapahtuu, kun salaiset, okkultistiset ryhmät
laajentavat vaikutusvaltaansa yhteiskunnassa huomaamatta.
Kyllä, sir.
Siksi on myös meidän tehtävämme tarkastella asiaa tarkemmin, ottaa uhrit vakavasti ja varmistaa,
että nämä havainnot saavuttavat suuren yleisön.
Loppujen lopuksi tämä uhkaa jokaisen yksilön vapautta.
Rituaalinen väkivalta ja mielenhallinta, kuten luennolla jo todettiin, ovat saman tuhoisan ajatuksen ilmentymiä: että ihmistä
voidaan hallita, murtaa ja hänen sielunsa voidaan ottaa haltuun.
Ja kuitenkin jokainen esiin tuleva totuus - ja se on niin sanotusti koko asian
myönteinen puoli - heikentää tätä järjestelmää.
Viime kädessä valaistuminen alkaa, kun pukemme sanoiksi sanomattoman ja kun selviytyjät -
kuten Sandra ja Chantal - uskaltavat puhua.
Ja se edellyttää tämän kaltaisia alustoja. Joten vielä kerran, kiitokseni teille.
Haluan kiittää kaikkia kuulijoita siitä, että he ovat valmiita kuuntelemaan, mutta myös
katsomaan ja olemaan sulkematta silmiään. Kiitos paljon.
Kyllä! Kiitos!
Kiitos, Marcel, vain muutamassa minuutissa olet todella vetänyt kumarruksen siihen, mitä isäni sanoi tämän konferenssin alussa.
Hän on juuri osoittanut vuosikymmenien tutkimuksemme avulla, miten nämä salaiset
rakenteet juontavat juurensa lopulta satanismiin.
Ja olemme kuulleet heidän omasta suustaan, että he haluavat perustaa saatanallisen maailmanjärjestyksen.
Mutta meitä on enemmän kuin heitä.
Me olemme heitä paljon parempia, jos vain ymmärrämme sen!
Jos vain valo pääsee sisään, koko tämä rikollinen rakennelma romahtaa. Ja olemme sen kynnyksellä.
Ja siksi: jos te kaikki levitätte tätä luentoa ja koko AZK:ta niin, että siitä tulee todella valoisaa,
silloin tämä saatanallinen maailmanjärjestys romahtaa.
Kiitos taistelustasi näiden julmien käytäntöjen paljastamiseksi.
Katsojillemme herää nyt myös kysymys: Miten on mahdollista, että poliisi ei rankaise
tällaisista rikoksista ja oikeuslaitos ei anna tuomioita?
Haluaisin antaa tämän kysymyksen Uwe Kranzille.
Uwe Kranz on poliisiviranomainen, entinen ministerineuvos ja Thüringenin osavaltion
rikostutkintaviraston entinen puheenjohtaja.
Hän oli Europolin kansallinen asiantuntija.
Turvallisuus- ja terrorismikysymysten asiantuntijana hän julkaisee säännöllisesti lukuisissa tiedotusvälineissä.
Uwe Kranz on osallistunut järjestäytyneen rikollisuuden, ääriliikkeiden ja terrorismin torjuntaan yli 50 vuoden ajan.
Palvelusaikanaan hän omistautui ennen kaikkea lasten suojelemiselle.
Tämä käy selväksi, kun tarkastellaan hänen ammattiuransa toiminta-alueita:
Hän toimi nuorisoasioista vastaavana komissaarina ja toimi aktiivisesti rikollisuuden ehkäisyssä, lapsiin kohdistuvan
seksuaalisen väkivallan sekä ihmis- ja elinkaupan torjunnassa kansallisella ja kansainvälisellä tasolla
sekä kriminaalipoliittisten järjestöjen toiminnassa.
Uwe Kranz julkaisee omalla verkkosivustollaan artikkeleita aiheista kuten "Lasten
seksuaalinen hyväksikäyttö" ja "mielenhallinta".
Rikostutkijana hän tarjoaa näkemyksiä "syvästä valtiosta" ja tarkkailee eläkkeellä ollessaan maailman nykyisiä tapahtumia.
Hän antaa kokemuksensa ja tietonsa myös jäsenenä ja puhujana lehdistösymposiumeissa, joita järjestävät
tunnetut yhdistykset, kuten Axion Resist ja MWGFD e.V. .
Ne perustettiin lasten hyvinvoinnin, vapauden ja oikeusvaltion suojelemiseksi.
Täällä hän puhui muun muassa pedofiliasta, varhaisesta seksualisoitumisesta ja lapsikaupasta.
Minulla on erityinen kunnia toivottaa kokenut rikostutkija Uwe Kranz tervetulleeksi 22. AZK-kokoukseen.
Kunnia on kokonaan minun.
Mukava saada sinut tänne.
Kyllä, teillä on puoli vuosisataa rikosoikeudellista kokemusta lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnasta.
Olit näiden tutkimusten eturintamassa poliisiviranomaisena, jopa ministerineuvoston jäsenenä
ja Thüringenin rikostutkintaosaston päällikkönä.
Toisin sanoen teille ilmoitettiin tapauksista, ja te tutkitte ne. Mutta mitä sitten tapahtui?
Ongelmana on se, että todisteet on esitettävä ensin, jotta menettely voidaan viedä syyttäjänvirastoon ja
hyväksyä siellä, muokata syytteeksi ja viedä tuomioistuimeen.
Ja valitettavasti matkan varrella on monia, monia epäonnistumisia.
On turhauttavaa, kun pidätät jonkun aamulla ja tapaat hänet uudelleen iltapäivällä.
- Olen visualisoinut tämän: Pyydystetty aamulla, vapautettu keskipäivällä.
Meillä on esimerkiksi hyvin usein se ongelma, että poliisi saapuu hyvin usein paikalle murhasta ja alkaa sitten tutkia murhaa.
Ja sitten matkalla syyttäjänvirastoon murha muuttuu kuolemaan johtaneeksi pahoinpitelyksi.
Silloin saatat päätyä täysin eri lailliseen aineeseen ja täysin erilaisiin ongelmiin.
Tai kun, kuten äskettäisessä tapauksessa, joudutte käsittelemään raiskaajia, jotka syyllistyivät joukkoraiskaukseen ja kävelevät
sitten ulos oikeudesta tyytyväisinä, koska tuomari ei voi aivan satavarmasti sulkea pois sitä, että
tyttö olisi sittenkin saattanut osallistua siihen.
Tässä kohtaa koko juttu alkaa olla hieman arveluttava.
Ja on olemassa monia vaihtoehtoja menettelyn lopettamiseksi tai sen muuttamiseksi
psykiatriseksi sairaalahoidoksi ja niin edelleen.
Jossain kohtaa liiketoimintaa on siis katkos, ja valitettavasti asia on näin.
Näitä uhreja on kohdeltava huolellisesti ja vakavasti.
Sinulla on täysi oikeus siihen, että poliisi ja oikeusjärjestelmä kohtelevat sinua asianmukaisesti.
Kiitos lausunnostanne. Puhutte myös niin sanotusta "pedokriminalisuudesta" ja yhteyksistä, joiden sanotaan
ulottuvan "korkeisiin piireihin". Mitkä ovat havaintosi?
Kyllä, oletetaan siis seuraavaa: Minulla on aina Dutrouxin tapaus PowerPoint-esityksissäni.
Tunnette epäilemättä Dutroux'n tapauksen.
Belgialainen lasten hyväksikäyttäjä, joka tappoi vankilassa ollessaan yksitoista lasta ja näännytti kaksi kuoliaaksi.
Koska hän ei paljastanut mitään ollessaan vankilassa, ja sitten lapset kuolivat nälkään. Se oli kauhea tapaus.
Koko joukko todistajia on joko joutunut onnettomuuteen tai kuollut epäilyttävissä olosuhteissa tai mitä tahansa.
Dutroux'n tapaus on jo osoittanut, että kaikki yhteiskunnan tasot olivat mukana näissä lasten hyväksikäyttöringeissä.
Niinpä se nousi aivan huipulle politiikassa, kulttuurissa, televisiossa ja tiedotusvälineissä.
Prosessi oli synonyymi sille, mikä on ydinongelma.
Olipa kyseessä Epstein tai ei, se on täysin sama asia.
Epsteinilla on myös yhteyksiä aivan huipulle asti politiikkaan, showbisnekseen, syyttäjiin - ties mihin
- korkea-arvoisiin virkamiehiin ja poliitikkoihin.
He tekivät saman "Diddy" Sean Combsin kanssa, joka on myös tunnettu. Hän on nyt "vanginnut" neljä vuotta ja kaksi kuukautta.
Tämä on itse asiassa harmiton tuomio, koska koko järjestäytyneen rikollisuuden ala on yksinkertaisesti poistettu.
He sanoivat, että lopetamme tämän, ja nyt tuomitsemme hänet vain tyttöystävänsä tai vaimonsa pahoinpitelyn vuoksi.
Ja koko prosessi supistettiin sitten pieneen osaan.
Monissa tapauksissa tällaiset menettelyt ovat siis pirstaleisia, tarkoituksellisesti pirstaleisia.
Vuonna 1995 meillä oli suuri kokeilu Englannissa. Pankki, politiikka, tiedotusvälineet,
suuret mogulit ja muut mahdollistivat myös sen.
Vuosien mittaan prosessi on pienentynyt ja pienentynyt, ja lopulta jäljelle ei jäänyt mitään.
Loppujen lopuksi nämä olivat pieniä oikeudenkäyntejä - ne puretaan palasiksi ja pilkotaan niin
sanotusti murekkeiksi, oikeudellisiksi murekkeiksi, ja sitten ei jää paljonkaan sisältöä jäljelle.
Tämä herättää luonnollisesti epäilyn siitä, että täällä vaikutetaan. Sitä ei voi hylätä noin vain.
Toteutitteko sitten tämän periaatteen - kuten tapahtui Epsteinin, Dutroux'n, P. Diddyn ja niin
edelleen kanssa - teidän alueellanne, nämä periaatteet?
Periaatteet ovat samat kaikkialla, maasta riippumatta.
On oletettava, että tätä pienten lasten, tyttöjen ja teini-ikäisten seksuaalista
hyväksikäyttöä tapahtuu kaikkialla Euroopassa ja maailmassa.
Jos tarkastellaan esimerkiksi NCMEC:tä - amerikkalaista keskusta, joka ilmoittaa kadonneista ja hyväksikäytetyistä lapsista -
sillä oli vielä neljä tai viisi vuotta sitten 50 000 tapausta.
Meille ilmoitetaan nyt vuosittain 205 000 tapausta.
Hulluus!
Mutta me olemme pieni valo.
Jos verrataan NCMEC:n raportteja Aasiaan, Intiaan ja Pakistaniin, olemme lähes miljoonia.
Tämä osoittaa siis selvästi, että kyseessä on maailmanlaajuinen ongelma, ei vain
saksalainen, belgialainen tai mikä tahansa muu ongelma.
Olen myös kuullut, että kulttien hyväksikäytöstä on tehty monia virallisia tutkimuksia.
Voitteko selittää muutamalla lauseella, mitä virallinen puoli on esittänyt?
Tutkimuksia on tarpeeksi. Uskokaa minua, tutkimuksia on kymmenittäin tällä alalla.
Kirjoitin itse Euroopan parlamentille kaksi tutkimusta, 2020 ja 2021, joissa tein yhteenvedon koko asiasta.
Ja sanoin: "Okei, mitä voisimme tehdä paremmin? Mitä voisimme tehdä helpommaksi? Mistä voimme aloittaa?"
- Ja juuri päinvastoin on tehty.
On perustettu toinenkin keskus, keskus lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi. Zack.
Nyt meillä on keskus Europolin vieressä ja, ja, ja, ja.
Kaikkialla on komission jäseniä ja kaikkialla on tutkimuksia.
Vuonna 2011 tehtiin hieno tutkimus EU:n direktiivien käyttöönotosta lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi.
Se arvioitiin vuonna 2016, ja se on hyvä tutkimus.
WeProtect teki toisen tutkimuksen. (https://www.weprotect.org/)
Se oli myös hyvä tutkimus, jota olisi pitänyt päivittää ja toteuttaa.
Siitä oli vain tehtävä jotain!
He tekivät tutkimuksen, se oli kirjoitettu, sitä oli mukava lukea, siinä oli hienoja kuvia, hienoja grafiikoita ja tralala.
Mutta täytäntöönpano on yleensä ongelma.
Pimeän kenttätutkimuksen puutteen lisäksi myös poliittinen tahto puuttuu näiden kysymysten intensiiviseen käsittelyyn.
Lainsäädännöstä ei ole niinkään puutetta, eikä tutkimuksista todellakaan ole puutetta.
Ei, sinun on tehtävä se! Teidän on tehtävä se ja haluttava tehdä se!
Puhutte myös paljon varhaislapsuuden seksuaalikasvatuksesta päiväkodeissa ja kouluissa. Mitä voitte sanoa siitä?
Kyllä, varhaislapsuuden seksuaalikasvatus on erityisala, joka todella järkytti minua, koska WHO on kehittänyt sen
yhdessä Saksan liittovaltion terveyskasvatuskeskuksen kanssa.
Tämän vuoden helmikuun 13. päivästä lähtien (2025) sen nimi on ollut "liittovaltion kansanterveysinstituutti".
Sillä on vieläkin enemmän oikeuksia ja mahdollisuuksia, ja se voi tehdä vieläkin enemmän, erityisesti ilmastonsuojelun alalla.
Ja nämä kaksi tekivät yhteistyötä luodakseen nämä ohjeet siitä, miten nuoria lapsia "kasvatetaan seksuaalisesti".
Perusajatuksena on itse asiassa se, että lapsi - sen jälkeen kun hänet voidaan abortoida syntymään asti, se on yksi puoli
asiasta - leimataan heti syntymän jälkeen seksuaaliseksi olennoksi, jota voidaan myös käyttää hyväksi milloin tahansa.
Ja se on niin hullua, ettet voi edes kuvitella sitä.
Pahinta on se, että nämä WHO:n BZgA-ohjeet perustuvat tieteellisiin tutkimustuloksiin.
Ja nyt katsokaa tieteellisiä tuloksia ja katsokaa, mistä se johtuu. Se on peräisin Kinseystä.
Mies, joka kirjoitti 1960-luvulla surullisen kuuluisan Kinsey-raportin miesten ja naisten vapautumisesta.
Siitä lähtien asiat menivät itse asiassa tasaisesti alamäkeen.
Termi "seksuaalinen sallivuus" keksittiin tuolloin.
Välinpitämättömyys lapsia kohtaan ja seksi lasten kanssa on mahdollista ja yleistä ja sallittua.
Fekaalinen kieli otettiin käyttöön. Ja tämä henkilö, Kinsey, suoritti useita testejä.
Näin myös erään testisarjan, jossa nelivuotiasta lasta pahoinpideltiin 24 tunnin ajan, jotta hän saisi 27 orgasmia.
Sinun täytyy kuvitella se. Hän kuvasi orgasmin aina, kun lapsi huusi, huusi, kouristeli - kidutti nelivuotiasta lasta 24
tuntia, kunnes jonkinlainen fyysinen reaktio tapahtuu - ja määritteli sitten tämän fyysisen reaktion orgasmiksi.
Ja sitten ne, jotka tekivät sen, jotka pahoinpitelivät lapsia, jotkut heistä olivat
sutenöörejä, jotkut vankilasta vapautuneita vankeja.
Sinun on tutkittava ja suodatettava kaikki.
Ja sitten sanot itsellesi: "Hei, mitä tämä on? Tieteellistä tietoa?"
Tämä on virheetöntä lasten hyväksikäyttöä, virheetöntä lapsiin kohdistuvaa seksuaalista väkivaltaa tutkimuksen varjolla.
Sitten hänellä oli vastaavia oppilaita.
Kinsey sai seuraavaksi Kentlerin. Kentlerin raportti julkaistiin.
Sitten oli Sielert. Ja sitten oli toinen, nyt viime aikoina.
He kaikki tulevat samasta ideologisesta tallista.
Sinun on ajateltava asiaa. Kinsey on aloittanut.
Sitten he "valloittivat" yliopistot, ammattikorkeakoulut ja erikoistuneet koulutuskeskukset.
Ja nyt tällaisten sosiaalipsykologien ja kulttuuripsykologien sukupolvet, ja mitä tahansa... Heidät tuotetaan yksi toisensa
jälkeen ja he valtaavat sosiaalihuollon toimistoja ja koululautakuntia kaikkialla ja
jatkavat työtään tämän koulutuksen hengessä.
Hulluus!
Minun mielestäni se on aivan järjetöntä.
Ja jos sitten katsotte, mitä nämä suuntaviivat edellyttävät - nollasta neljään vuoteen lapsen on opittava
seksuaalinen itsetyydytys. Nollasta neljään vuoteen!
Kysyn tietenkin itseltäni, kuka kasvattaja tekee näin ja miten hän tekee sen?
Schwäbisch Hallissa 17 päiväkotia on juuri äskettäin perustanut päiväkotiin henkilökohtaisen kehon tutkimisen asemia.
Vanhemmat olivat täysin ymmällään!
He eivät tienneet siitä mitään. Heille ei myöskään ilmoitettu.
Jos tämä on siis varhaislapsuuden seksuaalikasvatusta, se on pohjimmiltaan pelkkää perheen tuhoamista.
Tämä on perheen tuhoamista.
Valtion ydin, valtion munasolu, on terve perhesuhde.
On isä, on äiti, on lapsi, siinä kaikki.
Sukupuolia on kaksi, kahdesti basta. Olen jo äärioikeistolainen.
Minä tiedän sen. On jotain vielä kauniimpaa, mitä Monika Gruber kerran sanoi:
"Ja jos meillä on vanhempi1 ja vanhempi2, meillä on pian isoisän ja isoäidin ruho1 ja ruho2.
Onko sekin kenties tulossa?" Se on tietysti vitsi, mutta tosiasia on, että se epäinhimillistää koko asian.
Kyllä, juuri niin.
Se ei ole enää inhimillistä eikä arvokasta - varsinkaan lapsen kannalta.
Lapsella on myös ihmisarvo. Sinun on myös suojeltava heidän oikeuksiaan.
Lapsia pitäisi todellakin kohdella laillisina subjekteina eikä sellaisina, joita voi vain heittää päälle ja pois.
Kyllä! Kiitos kommenteista.
Koko liiketoiminnassa oli siis yksi ainoa myönteinen lähestymistapa.
Se oli Bielefeldin yliopisto.
Hän teki laajamittaisen tutkimuksen tästä Kinseyn, Kentlerin ja kumppaneiden tutkimuksesta ja totesi, että kyseessä oli
lasten hyväksikäyttö kautta linjan, seksuaalinen hyväksikäyttö.
Kyseessä oli erittäin rikollinen organisaatio, joka on nyt levinnyt koko koulutuskeskukseen, jossa on koulutettu
sosiaalipsykologeja, psykologeja, rehtoreita ja vastaavia.
Ja se jatkuu . Joten se tapahtuu yhä useammin.
Siksi ei olekaan yllättävää lukea nykyään vanhempainlehdistä: On aivan normaalia, että lapsia kohdellaan ja
koulutetaan siten, että heidän on oltava seksuaalisessa kanssakäymisessä kuudesta yhdeksän vuoden iässä.
Ja fyysisesti kähmimällä toisiaan ja perustamalla salaa pieniä viihtyisiä nurkkia kaikkialle, jonne lapset voivat vetäytyä.
Tämä kaikki on jälleen yksi peli, joka pelaa rikollisten käsissä.
[Niin... Olen pahoillani, minulla ei ole hyviä uutisia.
Nämä ovat vain kielteisiä kokemuksia, joita minulla on ollut.
Olen todellakin viettänyt suurimman osan elämästäni taistellen sen puolesta, että lapsiin
kohdistuvasta seksuaalisesta väkivallasta tehtäisiin rikos.
Ja tämä on vihdoin, vihdoin, vihdoin pantu täytäntöön Saksassa vuonna 2021 sen jälkeen, kun siitä oli
vuosia taisteltu rikosoikeudelliseksi tekemiseksi.
Se kesti vuodesta 2021 vuoteen 2024, mutta sitten Buschmann - se oli hänen silloinen nimensä,
liberaali oikeusministeri - tuli ja kumosi sen.
Nyt se on jälleen rikos.
Joten sekään ei ole suuri voitto.
Kaikki ne muotoilut, joita oikeusministeriö käyttää selittääkseen, miksi tämä rikos on kumottu, ovat mielestäni syytteitä.
Kyllä, se on todellakin syytös.
Kiitän teitä paljon sitoutumisestanne lapsiin ja ennen kaikkea siitä, että julkistatte nämä väärinkäytökset.
Se on niin tärkeää.
Sen on tapahduttava.
Kiitos, että otitte tämän ajan, vaikka matkustatte juuri nyt.
Lausuntonne ovat todella auttaneet meitä saamaan selkeämmän kuvan tästä ongelmasta.
Toivotamme sinulle kaikkea hyvää tulevaan työhösi, myös eläkkeellä ollessasi.
Olette edelleen vauhdissa!
Kiitos hienosta opetustyöstäsi. Me rakastamme teitä!
Kiitos.
Joten odotan innolla, että pääsen kanssanne ensi kerralla! Silloin minäkin tulen sinne!
[Kyllä, olette aina erittäin tervetulleita!
Nyt vuorossa on yhtä peloton kampanjoija, joka on sitoutunut torjumaan lapsikaappauksia,
rituaalista väkivaltaa ja lapsikauppaa. Leikkaa irti!
[Sabine McNeill opiskeli tietotekniikkaa ja matematiikkaa ja työskenteli CERNissä (Euroopan ydintutkimusjärjestö) 15 vuotta.
Sen jälkeen hän työskenteli tapahtumajärjestäjänä, ohjelmistosuunnittelijana,
verkkojulkaisijana ja matemaattisena taiteilijana.
Lontoossa hän toimi vapaaehtoisena "McKenzie Friendinä", joka vastaa maallikon oikeudellista neuvonantajaa.
Prosessin aikana hän joutui tekemisiin rituaalisen hyväksikäytön ja huostaanoton uhrien kanssa,
joita oikeusjärjestelmä ei auttanut vaan vahingoitti.
Sabine McNeill alkoi julkaista näitä tapauksia internetissä.
Hän kampanjoi niiden lasten puolesta, jotka valtio oli vienyt vanhemmiltaan, ja otti asian esille jopa Euroopan parlamentissa.
"Siksi olemme täällä tänään. Olemme täällä pyytämässä apua.
On lapsia, jotka huutavat tullakseen kuulluiksi. Jos te ette kuule näiden lasten huutoa, kuka sitten kuulee?"
Yhteensä hän oli mukana noin 50 lapsen poistotapauksessa.
Tunnetuin oli "Hampsteadin tapaus", jossa hän julkaisi videoita, joissa lapset Alisa ja Gabriel kertoivat asiasta.
Siinä lapset todistivat, että heidän isänsä oli järjestänyt saatanallisen lahkon, joka
säännöllisesti pahoinpiteli ja murhasi lapsia.
He kuvailivat myös, kuinka heidän isänsä johti heidän käsiään vauvojen murhassa.
"Isämme kasvattaa minut ja meidät tekemään sitä, koska me emme voi.
Emme ole tarpeeksi vahvoja leikataksemme vauvalta pään irti.
Hänen on vain pidettävä veistä ja laitettava kätensä meidän käden päälle ja autettava meitä
leikkaamaan vauvan pää irti, koska hän oppii.
Hän opettaa minua ja Gabrielia."
Näistä lausunnoista huolimatta oikeuslaitos ei tuominnut isää, mutta tuomioistuin otti
lapset äidiltä ja antoi isälle yksinhuoltajuuden.
Myöhemmin sama tuomari varmisti Hollie Greigin skotlantilaisessa hyväksikäyttötapauksessa,
että hyväksikäytöstä syytettyä isää ei tuomittu.
Hampsteadin tapauksen kanssa oli kuitenkin päällekkäisyyksiä paitsi tuomarin myös tekijöiden osalta.
Hampsteadin tuomion jälkeenkin Sabine pysyi aktiivisena, keräsi kymmeniä tuhansia
allekirjoituksia vetoomuksiin ja dokumentoi todisteita.
Hän antoi myös käyttöön äidin laatiman luettelon 175 rikoksentekijästä.
Tämä sai tekijät tiukkaan paikkaan, ja lopulta heitä vastaan nostettiin rikossyyte.
Hänet tuomittiin 73-vuotiaana yhdeksän vuoden pituiseen vankeusrangaistukseen ja
karkotettiin Saksaan noin neljä vuotta myöhemmin.
Monet niiden verkkosivustoista on suljettu.
Vankilassa kokemastaan häirinnästä huolimatta Sabine ei luovuttanut:
Hän tukee edelleen muita kampanjoijia lasten hyväksikäytön ja lapsikaupan vastaisessa taistelussa.
Hei, hei Sabine. Minä halaan sinua!
[Kyllä, oli suuri kunnia saada teidät puhumaan 22. AZK-tapahtumassa tänään!
Olet saattanut lukuisia saatanallisen rituaalisen hyväksikäytön uhreja ja myös ohjannut joitakin heistä elokuviini.
Olet tavannut vankilassa äitejä, joilta on viety lapset.
Taistelitte näiden äitien puolesta, ja taistelette edelleen kuin leijona näiden äitien ja lasten puolesta.
Kerro meille lyhyesti kokemuksistasi!
Kyllä, se on vaikeaa, koska en tiedä, mistä aloittaa.
Ensimmäisillä tapaamillani uhreilla ei ollut mitään tekemistä lasten kanssa.
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin ylähuoneessa oli miehiä, joille järjestin tapahtumia.
Ensin tulivat pankkien ja tuomioistuinten uhrit.
Sitten tulivat yleensä naiset ja sitten tulivat lapset, jotka raportoivat kaikista pahimmasta.
Ja kaikki oli niin huonosti ennen.
En koskaan unohda, kuinka romanialainen sosiaalityöntekijä väitti, että portugalilainen viisilapsinen perhe ei
täyttänyt vaatimuksia, ja hän - sanotaanko - selitti sen.
Se oli niin säälittävää, idioottimaista ja tekopyhää.
Et yksinkertaisesti voi katsoa tekemättä mitään.
Jos kertoisin kokemuksistani, ehkä pahinta oli puhua erään naisen kanssa, joka piti niin
sanotun "jäähyväistapaamisen" pienen vauvansa kanssa.
Ja sitten hänellä oli niin sanottu viimeinen kokous ennen kuin se vietiin häneltä pois.
Se on niin sanoinkuvaamattoman tekopyhää.
Ja se on huijausta, se on irvokasta.
En edes tiedä, mitä sanoja käyttäisin.
On siis vaikea sanoa, mikä on pahinta.
Miten rikokset olisi luokiteltava? Lasten lukumäärän mukaan?
Lapsiin kohdistuva julmuus vai vanhempiin kohdistuva julmuus?
Ehdottoman julmissa vankeuskokemuksissa, joissa niin sanotut virkamiehet vain käyttävät väärin valtaansa, koska heillä on
siihen mahdollisuus, ja tekevät mitä tahansa muuta kuin mitä heidän pitäisi tehdä ja
mitä saarnataan ja mitä teoriassa vaaditaan.
Se on niin paha, että voit vain henkisesti tulkita, selitellä ja selittää kaiken.
Kerroit minulle eräästä toisesta äidistä, jolta vietiin neljä lasta ja viides lapsi vankilasta.
Näin hänet vankilassa, kun hän oli raskaana.
Kun hän pääsi vapaaksi, hän kirjoitti minulle - koska on olemassa "Sähköposti vangille"
-palvelu - että häneltä oli viety myös vauva.
Viides myös? Kyllä. Muna, muna, muna.
Hampsteadin tapaukseen asti pahin tapaus oli nigerialaisperhe, jossa oli seitsemän lasta.
Kaikki lapset vietiin pois.
Näillä idioottimaisilla menettelyillä niin sanotuissa perheoikeuksissa, jotka pidetään salassa.
Lehdistöä ei siis päästetä sinne. Ja näin on ollut vuosikymmeniä.
Ja seitsemäs syntyi vankilassa.
Olin myös yhteydessä naapurisellissä olleeseen amerikkalaiseen äitiin, jonka lapsi oli jäänyt Lontooseen.
Ja sen jälkeen, kun se oli viety, kaikesta avustani huolimatta.
Amerikkalaisnainen koki täsmälleen saman kuin nigerialaisnainen.
Ja kuten sosiaalityöntekijä sanoi: "Kyllä, et näe häntä enää koskaan."
Ja "hieno juttu" oli se, että sijaisperheen poika käytti perheen vanhinta tytärtä hyväksi.
Seuraava tytär kertoi äidilleen, että hänet ajetaan aina iltaisin pimeisiin tilaisuuksiin, joissa on vain miehiä.
Ja nuori poika kysyi äidiltään, mitä pedofilia on.
[Ja mitä tapahtui, kun olit vankilassa?
No, kun olin vankilassa, olin julkaissut vetoomuksen.
Ja sitten minulla oli 16 000 allekirjoitusta ja enemmän.
Lisäksi lapsia varten tekemälläni verkkosivustolla oli yli 100 000 katselukertaa.
Rakensin yksittäisiä verkkosivustoja pahimpia tapauksia varten.
Olin siis suhteellisen tunnettu.
Ja tässä on pussi, jossa on kaikki saamani kortit, joita käytin soluni seinän koristeluun.
En koskaan onnistunut tekemään siitä kaulakorua.
Mutta en tietenkään halunnut heittää niitä pois.
Voi Sabine, olemme iloisia, että olet saanut tätä rohkaisua ja saat sitä jatkossakin.
Olin täysin järkyttynyt nähdessäni livenä, miten tällainen vauva viedään pois.
Näytän teille lyhyesti.
"Sinulla on siis tässä vaiheessa vain yksi vaihtoehto.
Sinun on luovutettava hänet ensihoitajalle, ja sitten voit jatkaa iloista matkaasi ulkona
olevien ystävien ja perheenjäsenten kanssa.
Tai otan sen sinulta pois ja joudut vankilaan.
Sinun on tehtävä tämä päätös. Sinun on tehtävä se nyt."
[En anna hänen mennä."
[Okei. Okei.
Pyydän, päästä hänet menemään, ettei hän loukkaannu, onko selvä? Tule tänne hetkeksi. Okei."
["Päästin hänet menemään. Minä päästin hänet menemään!"
["Ei, hän joutuu vankilaan."
[Halusin vain sanoa, etten voinut tehdä sitä, mutta annoin hänen tehdä niin."
["Laita kädet selän taakse."
["He sulkivat ambulanssin oven. Se oli viimeinen asia, jonka näin."
["He kidnappaavat lapsenlapseni."
"Ei, mene autoon. Mene autoon. Kaikki on hyvin."
"Ei se mitään. Autossa.
"Sinä vain pahennat tilannetta."
"Jokainen lapsi on valtiolle noin miljoonan dollarin arvoinen."
Tässä on siis vauvan isoisä.
Se on niin ilkeää ja niin pahaa.
Tarkoitan, että "he tekevät vain työtään", eikö niin?
Se on sama kuin natsien aikana, kuten voitte selittää.
He suorittavat vain käskyjä, ja heistä on tullut niin robottimaisia.
Niillä ei ole omia tunteita.
He eivät enää tiedä, mikä on oikein.
Kyllä. Se tulee ylhäältä. Kaikkea tätä lapsikauppaa tuetaan.
Voitteko vahvistaa tämänkin?
Kyllä, kyllä, ylhäältä, millä tahansa tasolla.
Sosiaalityöntekijät eivät voi tehdä sitä ilman poliisia.
Poliisi ei voi tehdä sitä ilman tuomioistuimia.
Kyllä. Olet todistaja, joka koki kaiken omakohtaisesti.
Niinkin voisi sanoa.
Kyllä, haluaisimme todella kiittää teitä kovasti sitoutumisestanne näihin äiteihin ja lapsiin.
Olemme perustaneet Vetopedia-alustan, jossa myös nämä äidit voivat rekisteröidä ja kirjata lasten huoltajuusasioita.
Jotta voimme ymmärtää järjestelmän taustalla olevaa järjestelmää yhä paremmin.
Olisimme tietenkin iloisia, jos voisit levittää sanaa ja tehdä sitä tunnetuksi verkostossasi, rakas Sabine.
Kyllä, on uskomatonta, mitä teette. Se on todella, todella hienoa. Kiitos, että kuuntelit minua.
Kyllä, kiitos oikein paljon sitoutumisestanne näihin äiteihin ja lapsiin! Se on todella hienoa.
Teemme tämän ehdottomasti tiettäväksi, rakas Sabine McNiell. Ja me rakastamme sinua.
Kiitos. Minäkin kiitän teitä. Kunnioitan uskomattomasti kaikkea, mitä olette tehneet ja teette. Ja ihailua.
Kyllä. Olet aivan meidän kanssamme. Olet niin peloton ja rohkea. Se on uskomatonta.
Haluaisitko sanoa jotain muuta AZK:n yleisölle? Mitä tahansa?
No, AZK:ssa on kyse sensuurista.
Ja toivon vain, ettei kenellekään muulle tapahdu sitä, mitä minulle tapahtui kaiken
sen työn kanssa, mitä olen tehnyt verkossa.
Se aiheutti niin paljon vahinkoa minulle ja uhreille.
Sensuuri on yksinkertaisesti siirretty digitaaliselle tasolle.
Ja se on huono, huono, huono, huono mitä tapahtuu.
Sitä ei vain yleensä voi kuvitella.
Et halua tutustua negatiivisiin tunteisiin ja kokemuksiin.
Niin, aivan, kaikki kotisivunne on yksinkertaisesti otettu Internetistä.
Kaikki työsi uhrien hyväksi tuhoutui ja poistettiin. Se on niin paha juttu. Valitettavasti kyllä.
[Mutta se tulee esiin, se tulee julki, rakas Sabine.
Ja koko AZK pitää siitä huolen. Niinkö?
Kyllä!
Sabine on jo 81-vuotias ja on kärsinyt elämässään niin paljon.
Oli todella hyvä, että hän pystyi jakamaan tämän kunnolla kanssamme.
Ja se todella kosketti minua.
Jatkamme nyt tässä Vetopediaan kirjatulla tapauksella, jonka on kirjoittanut Corinne Ioli.
Hänen lapsensa vietiin häneltä pois. Katkaise se!
Vetopedia antaa kansalle äänen silloin, kun se halutaan vaientaa.
Näin on usein silloin, kun lapsia otetaan huostaan.
Erityisesti yksinhuoltajaäidit ovat joskus tyrmistyneitä oikeusjärjestelmästä, joka on
vienyt heidän lapsensa heiltä täydellä voimalla.
Virallisten tilastojen mukaan pelkästään Saksassa erotetaan päivittäin keskimäärin 100 lasta vanhemmistaan.
Vetopedia antaa heille nyt tilaisuuden tehdä tapauksensa tunnetuksi.
Yksi äiti, joka on tarttunut tähän tilaisuuteen, on Corinne Ioli.
Corinne Ioli on sveitsiläinen.
Vuonna 2019 hänen kaksi tytärtään vietiin häneltä väkisin.
Kahdeksan ihmistä, joiden joukossa oli poliiseja ja KESB:n työntekijöitä, tunkeutui
väkisin heidän kotiinsa ja vei lapset kotiin.
Lapsen isä, josta Corinne Ioli asuu erillään, teki hänestä rikosilmoituksen.
Syynä olivat perusteettomat syytökset, jotka asiantuntijat kiistivät.
Tähän mennessä Sveitsin oikeuslaitos on kuitenkin sivuuttanut vedenpitävät todisteet kaikissa
oikeusasteissa ja tukee lapsen isää, joka yrittää ajaa äitiä nurkkaan rikosoikeudenkäynnin avulla.
Tätä edelsi muutos tyttöjen käyttäytymisessä lapsen isää kohtaan, kun he vielä asuivat hänen ja äidin kanssa.
He kieltäytyivät kaikesta fyysisestä kosketuksesta ja puolustautuivat lähentelyä
vastaan raapimalla, puremalla ja lyömällä.
Samaan aikaan lapsen isälle kehittyi pedofiilisia taipumuksia.
Nämä tapahtumat saivat Corinne Iolin eroamaan isästään.
Tämän jälkeen hän teki naisesta rikosilmoituksen lapsen hyvinvoinnin vaarantamisesta.
Kukaan ei reagoinut isän hälyttäviin taipumuksiin eikä suorittanut tutkimuksia.
Päinvastoin. Hoitaja kodissa, jossa lapset asuivat, kommentoi asiaa seuraavasti:
"Vaikka isä pahoinpitelee lapsiaan, nämä rakastavat häntä silti" ja "useimmilla miehillä on
pedofiilifantasioita, mutta harvoin ne johtavat tekoihin".
Tämä hoitaja on nyt isän uusi kumppani.
Vuonna 2021 hän sai täydellisen yhteydenpitokiellon äitiinsä, joka on edelleen voimassa.
Tämän seurauksena toimivaltainen tuomari otti huoltajuuden pois äidiltä ja antoi sen isälle.
Syyskuussa 2024 isä muutti Ruotsiin uuden kumppaninsa ja kahden tytön kanssa.
Corinne Ioli taistelee edelleen oikeuksiensa puolesta äitinä.
Se tekee valistustyötä ja paljastaa laittomien lasten säilöönottokeskusten taustalla olevat juonet.
Lisätietoja saat heidän verkkosivuiltaan www.kinder-zurueck-nach-hause.ch ja www.MamaLoveCollection.com .
Hei, rakas Lois.
Tällaiset niin sanotut kieroutuneet sijoitukset viittaavat "vanhempien vieraannuttamisoireyhtymään", PAS.
PAS:n perusti Richard Gardner, joka oli itse pedofiili.
PAS:n mukaan lapsi valehtelee, jos hän hylkää isän vanhempien eron yhteydessä ja/tai kertoo
isän harjoittamasta seksualisoidusta väkivallasta.
Äiti oli manipuloinut sitä tällä tavoin.
Äidin ja lapsen suhde oli liian läheinen, lähes symbioottinen, ja siksi lapsi oli otettava pois äidin huostasta,
sijoitettava isän luokse ja katkaistava yhteydenpito äitiin.
Tapauksemme sisältää kaikki PAS:n osatekijät. Pedoteema pedofiilifantasioiden muodossa.
PAS-menetelmää käytetään kuitenkin myös silloin, kun isän tekemästä lapsen raiskauksesta on vedenpitävää näyttöä.
On tärkeää ymmärtää, että lasten raiskausten laajuus on hirvittävä.
Varsinkin perheyhteydessä, eli toistuvasti, monien vuosien ajan.
Tiedämme myös, että jokaista tuhatta lasten hyväksikäyttöä koskevaa väitettä kohden vain kaksi on keksitty.
Kyseessä oli Ranskan oikeusministeriön tutkimus.
Myytti siitä, että äidit keksivät hyväksikäytön, osoittautuu selkeäksi tekijöiden suojelustrategiaksi.
[Juuri niin, juuri niin.
Äidit ja lapset esitetään valehtelijoina, heidät pakotetaan vaikenemaan, ja meidät houkutellaan yksittäistapausten ansaan.
Me emme suinkaan ole yksittäistapauksia.
Kansainvälisesti tunnemme samat tekstimoduulit ja avainsanat asiantuntijalausunnoissa ja tuomioissa.
Olemme myös havainneet, että viranomaiset harjoittavat samaa terroria kansainvälisesti
äitejä kohtaan, jotka yrittävät suojella lapsiaan.
PAS ja nämä laittomat lasten poisviemiset aiheuttavat lapsille ja äideille vakavia
traumoja, kuten dissosioitumista. Dissosiaatio .
Aivan kuin tämä ei riittäisi, äitejä vastaan, jotka pyrkivät suojelemaan lapsiaan, on käynnistetty todellinen
noitavaino kaikilla tasoilla, ammatillisesti, sosiaalisesti, taloudellisesti ja jopa kodittomuuteen asti.
Koska mitä rikoksentekijät kirjaimellisesti karttavat kuin paholainen pyhää vettä?
Ensinnäkin nämä ovat terveitä lapsia, jotka kertovat äideilleen mahdollisesta hyväksikäytöstä, ja toiseksi
tietenkin äidit, jotka selviytyvät näistä lasten poisviemisistä, verkostoituvat ja puhuvat asiasta. Julkisesti.
Tapahtumassa on pirullinen käänne.
Ja meidän on saatava se taas kuntoon.
He haluavat meidän pysyvän hiljaa, joten me puhumme.
He haluavat meidän kaatuvan, joten emme anna heidän kaataa meitä.
Kyllä. Oikein, oikein mukavaa.
Mutta se on haastavaa.
Kyse on siitä, että nostat itsesi joka päivä omasta kengännauhastasi ylös.
Tietenkin rakkaus lapsia kohtaan auttaa.
Ja sitten apu saapuu. Ja me olemme riippuvaisia tästä avusta.
[Kyllä, kiitos paljon. Teen tässä vaiheessa yhteenvedon siitä, miten ymmärsin asian:
PAS on teoreettinen konstruktio, jolle annetaan tieteellisyyden vaikutelma.
Rikoksentekijä loi sen häpäistääkseen uhrit suojellakseen itseään ja muita rikoksentekijöitä.
Tämä kuulostaa minusta myös hyvin tutulta, koska tiedämme saman asian "False Memory Syndrome Foundation" -säätiöltä. .
Joten se, jolla on vääriä muistoja, että kaikki on väärin.
Onko PAS:n ja tämän FMS:n (False Memory Syndrome) välillä mitään yhteyttä?
[Ehdottomasti. Richard Gardner, kuten sanoin, PAS:n keksijä, oli itse pedofiili.
Vanhemmat, jotka perustivat tämän "False Memory Syndrome Foundation -säätiön", olivat vanhempia, joita
syytettiin lastensa rituaalisesta hyväksikäytöstä.
Näiden kahden aihealueen välillä on paljon päällekkäisyyttä.
Tiedämme kotimaassa ja ulkomailla tapahtuneita tapauksia, joissa lapset on PAS:n jälkeen viety laittomasti pois äidiltä,
heidät on käsketty mennä isän luokse ja isä on vienyt heidät näihin rituaaleihin ja kiduttanut heitä siellä.
[Richard Gardner, tämän säätiön perustaja, on nyt kuollut, ja False Memory Syndrome Foundation on lakkautettu.
Ja silti he määrittelevät yhä tänä päivänä pedofiliaa ja rituaalista hyväksikäyttöä koskevat menettelyt.
Miten se voi olla niin sitkeä?
[PAS haluaa estää pedofilian paljastumisen.
"False Memory Syndrome Foundation" haluaa estää saatanallisten verkostojen paljastumisen.
Olemme tekemisissä pahan olemuksen kanssa.
Jos nämä kaksi aihetta kaatuvat, loput - ja muulla tarkoitan rahoitusta, lääketiedettä,
mediaa, koulutusta jne - kaatuvat itsestään.
Siksi meidän pitäisi yhdistää voimamme pedofilian ja lasten laittomien poistojen torjumiseksi.
Tämä on Hydran kuolematon pää.
Kun se on lyöty pois, hän on lyöty.
[Kyllä! Anna kuulua! Oikein hienoa!
Kiitos, että seisoit siinä kuin kallio.
[Kiitos, kiitos. Haluaisin nyt antaa puheenvuoron naiselle, joka on myös seisonut kuin kallio 30 vuotta.
Ja tässä on Andrea Christidis. Leikkaa irti!
Tohtori Andrea Christidis taistelee totuuden ja oikeuden puolesta - lasten ja vanhempien puolesta.
Hän on kliinisen, kasvatus- ja neuropsykologisen, rikos- ja oikeuspsykologian psykologi sekä käyttäytymisterapeutti.
Riippumattomana asiantuntijana hän on tutkinut jo yli 1 000 perhetapausta selvittääkseen, onko
nuorisotoimi oikeutettu ottamaan lapsia huostaan.
Näin hän paljasti suosittuja asiantuntijalausuntoja, väärennettyjä allekirjoituksia, tietojen väärinkäyttöä, vääriä
diagnooseja, valtiollista korruptiota, väärennettyjä asiakirjoja, kunnianloukkausta ja väärien tosiseikkojen esittämistä.
Hän törmäsi myös tapauksiin, joissa oli kyse saatanallis-rituaalisesta väkivallasta.
Vahvan sitoutumisensa vuoksi hän kohtasi alusta alkaen paljon vastustusta.
Häneltä yritettiin esimerkiksi riistää ammattinimikkeet.
Heitä vastaan nostettiin yli 80 rikossyytettä, mutta ne kaikki kumottiin.
Tohtori Christidis paljastaa, että Saksassa tapahtuu laitosmuotoista hyväksikäyttöä lasten huostaanoton
yhteydessä, jolloin lapsia käytetään hyväksi monin eri tavoin.
Tämän vastapainoksi hän perusti vuonna 2024 Axion Resist -yhdistyksen.
Se koostuu lääketieteen, psykologian, kasvatustieteen, oikeustieteen, kriminologian, biologian ja tietotekniikan
alan asiantuntijoista, ja se on sitoutunut suojelemaan lapsia ja heidän terveyttään sekä vapautta ja oikeusvaltioperiaatetta.
Yhdistyminen mahdollistaa eri erikoisalojen asiantuntemuksen tehokkaan yhdistämisen.
Tohtori Andrea Christidis ja hänen aviomiehensä ovat myös MWGFD:n (Mediziner und Wissenschaftler für Gesundheit, Freiheit
und Demokratie, e.V.) hallituksessa, joka on yhdistys, joka palvelee väestön terveyttä ja sosiaalista hyvinvointia.
Hei Andrea! Mukava saada sinut tänne!
Haluaisimme kuulla teiltä muutamia faktoja lapsikaupasta ja lasten huostaanotosta.
Olet alan ehdoton asiantuntija.
Kuulisimme mielellämme kokemuksistasi.
Pidät puheita, joita ihmiset voivat kuunnella tuntikausia. Sinulla on paljon sanottavaa.
Teillä on tänään vain 20 minuuttia aikaa, joten toivotan teille onnea yhteenvedon tekemiseen!
Kiitos, että sain tulla tänne, ja olen huomannut, että tunnen jo osan puhujista ja olen itse
pitänyt symposiumeja tai haastatteluja heidän kanssaan.
Se vei minut silti taas mukanaan. Nyt minä vasta alan puhua siitä, miten valtio voi saada kaikki nämä lapset käsiinsä.
Aloitan heti aluksi useista kohdista.
Ensimmäinen kohta - johdanto: Lastensuojelun kaksinaamaisuus.
Saksaa pidetään oikeusvaltiona, lasten turvallisena turvapaikkana.
Todellisuus näyttää kuitenkin aivan toisenlaisen kuvan.
Vuoden 2023 lopussa noin 215 000 lasta oli muiden hoidossa - kodeissa, sijaisperheissä tai nuorisokeskuksissa.
Vuonna 2024 noin 190 lasta erotettiin vanhemmistaan päivittäin.
Vuosittain käydään noin 148 600 huoltajuus- ja tapaamisoikeudenkäyntiä, ja jopa 86 000 lasta on mukana
ja jäänyt loukkuun konfliktialttiissa menettelyissä.
Samaan aikaan kustannukset tapausta kohti nousevat: vuonna 2016 ne olivat jo yli 12 000
euroa - nyt ne ovat huomattavasti korkeammat.
Ulkopuolisen majoituksen vuotuiset kokonaismenot ovat 8 miljardia euroa.
Lastensuojelusta on jo kauan sitten tullut miljardibisnes.
Julkisivun takana on kuitenkin institutionaalista väkivaltaa, taloudellisia etuja ja rakenteellisia epäonnistumisia.
Toinen kohta: tohtori Reiner Fuellmich on tehnyt maailmanlaajuista tiedustelua.
Tämä kansainvälisesti tunnettu asianajaja Reiner Fuellmich tuli tunnetuksi miljoonien
ihmisten keskuudessa Corona-komitean kautta.
Hänen tehtävänään on lisätä tietoisuutta poliittisista ja sosiaalisista epäkohdista.
Hän raportoi myös lapsikaupasta, laitosmaisesta seksuaalisesta hyväksikäytöstä ja viranomaisten korruptiosta.
Mutta kun Fuellmich haluaa tutkia Corona-komiteassa Ahrin laaksossa tapahtunutta tulvakatastrofia - jossa kuolleiden
vauvojen kalloja on kuulemma huuhtoutunut rantaan, mistä monet paikalliset asukkaat ovat kertoneet, mikä on
tietenkin merkki rituaalisesta hyväksikäytöstä - alkaa valtataistelu, joka ulottuu kauas Saksan ulkopuolelle.
Tämä seikka on myös johtanut (koska se on mainittu jo useaan otteeseen tänään) muihin henkilöihin, jotka ovat väittäneet
haluavansa tutkia - ei ainoastaan tohtori Reiner Fuellmichiä, vaan myös esimerkiksi Max Ederiä, joka on nyt pidätettynä eikä
häntä ole vieläkään syytetty. Reiner Fuellmich, mutta myös esimerkiksi Max Eder, joka on nyt vangittuna eikä häntä ole
vieläkään syytetty, joka perusti GSG 9:n tuolloin, joka oli hyvin, hyvin aktiivinen tällä alalla, ja muut, jotka liittyivät
niin kutsuttuun Prinz-Reuß-ryhmään, käsittääkseni noin 26 ihmistä - ovat edelleen
vangittuina. Kaksi heistä on kuollut tällä välin.
Perusteeton rikosilmoitus tohtori Fuellmichia vastaan seuraa 5. syyskuuta 2022.
Se ei onnistu, mutta tuomioistuin nostaa sitten oman syytteensä.
Tämä on monille kasvatustieteilijöille tuttu kuvio - jos kysyt epämukavia kysymyksiä, sinusta tulee itse tapaus.
Reiner Fuellmich perustaa myöhemmin kansainvälisen tietoportaalin ICIC.law (https://icic.law/ ).
Hänen haastattelunsa - esimerkiksi Calin Georgescun kanssa 22. joulukuuta 2022 ja Cathy O'Brienin kanssa 20.
elokuuta 2023 - saavuttivat katsojia maailmanlaajuisesti.
Cathy O'Brien oli, kuten Marcel Polte on jo tänään selittänyt, rituaalisen hyväksikäytön uhri. Hän oli myös mukana
tässä MKultra-ohjelmassa "koehenkilönä" - sanonpa sen näin.
Nyt siirryn kohtaan kolme: Berliinin väärinkäyttötapaus - kun järjestelmä epäonnistuu.
Elokuvan keskiössä on nelivuotias poika, joka kertoo äidilleen isänsä tekemästä suu- ja anaaliraiskauksesta.
Lastenlääkäri ja Charitén lääkärit vahvistavat vahvan epäilyn jatkuvasta seksuaalisesta
hyväksikäytöstä. Todisteista on kuvia ja raportteja.
Kerroin asiasta myös viime vuoden joulukuussa Baijerissa pidetyssä symposiumissa.
Voit edelleen katsoa sitä YouTubessa osoitteessa "Axion Resist".
Äidin mukaan uhrin asianajaja Berliinissä ei kuitenkaan välittänyt oikeudelle tutkinnan keskeisiä tuloksia.
Tämän jälkeen LKA lopetti tutkinnan.
Syy: "Kaiken on täytynyt olla lapsen mielikuvitusta tai äidin vaikutusta."
Kuulustelujen äänitallenteet osoittavat, että äidin vaikutuksesta ei ollut jälkeäkään. Minulla on äänitallenteet.
Oikeudenkäynti on päättynyt. Äiti ei ole saanut tavata lastaan moneen vuoteen. Poika on nyt 14-vuotias.
Silminnäkijät ovat kertoneet minulle - en voi vahvistaa tai tutkia tätä - että pojan pitäisi nyt kulkea kadulla Berliinissä.
Neljänneksi: Eskaloituminen ja tekijän etuoikeus.
Pojalle kehittyy vakavia käytösongelmia: Seksualisoitunut käyttäytyminen, pidätyskyvyttömyys ja itsemurha-ajatukset.
Hän rohkaisee aikuisia seksuaalisiin tekoihin ja toistaa hyväksikäyttökohtauksia päiväkodissa ja koulussa.
Lääkärit antoivat hoitosuosituksia. Ne jätettiin huomiotta.
Isä hylkäsi hänet, mutta sai kuitenkin yksinhuoltajuuden vuonna 2015.
Äiti, kuten sanoin aiemmin, menettää kaiken yhteyden lapseen.
Hän ei saanut nähdä lastaan lainkaan vuoteen.
Sitten satunnaisesti ja mukana, ja nyt hän ei ole pitänyt yhteyttä vuosiin.
Useat osapuolten raportit vahvistivat väärinkäytökset. Ne kaikki jätettiin huomiotta.
Neuköllnin nuorisotoimi dokumentoi lapsen massiivista seksualisoitunutta käyttäytymistä vuosina 2017 ja
2018, jolloin lapsi oli jo pitkään asunut isän kanssa.
Poika sanoi useita kertoja: "Haluan kuolla".
Olen käynyt läpi kaikki asiakirjat, jotka minulle on toimitettu muun muassa perheoikeudesta. Ei ole
todisteita siitä, että äiti vaarantaisi lapsen hyvinvoinnin.
Viidenneksi, sotkeutuminen ja järjestelmällinen rikoksentekijöiden suojelu.
Äiti saa tietää, että "National Center for Missing and Exploited Children", NCMEC - jonka Uwe Kranz on jo maininnut - on
rekisteröinyt lapsipornografiaa koskevan ilmoituksen tässä tapauksessa. Se kirjattiin LKA:lle
(valtion rikospoliisi), mutta asiaa ei tutkittu.
Äidin mukaan Carsten Stahl, joka esiintyy julkisesti lasten suojelijana, on tuntenut väitetyn tekijän
- isän - henkilökohtaisesti nuoruudestaan lähtien.
Hän vierailee myös hänen luonaan heidän yhteisessä asunnossaan - silloin, kun hänen äitinsä asui vielä hänen isänsä kanssa.
Mutta Carsten Stahl haastaa äidin oikeuteen, koska tämä sanoi, että Carsten Stahl tuntee tämän isän.
Äiti voittaa oikeudessa, ja tuomari kysyy: "Mitä Stahl oikeastaan yrittää saavuttaa tällä?".
Miksi äiti ei saisi sanoa, että hän tuntee isän?"
Kuudes: Tohtori Dorothea Thulin tapaus - Lääkärin pelottelu.
Lastenlääkäri, tohtori Dorothea Thul laatii äidin puolesta lääkärinlausunnon, jossa
vahvistetaan pojan krooninen seksuaalinen hyväksikäyttö.
Pian tämän jälkeen hänen kimppuunsa hyökätään hänen asuntonsa ulkopuolella. Häntä uhkaillaan, hänet viedään psykiatriselle
osastolle ja hänet vangitaan - vaikka häntä ei voitu psykiatriselle osastolle viedä - väitetyn "solvauksen" vuoksi.
Seitsemäs: Sosiaalinen konteksti - Kun lastensuojelusta tulee elinkeino.
Näiden yksilöllisten kohtaloiden takana on järjestelmä, jossa on vääriä kannustimia.
Julkinen lasten ja nuorten hyvinvointi vie vuosittain miljardeja.
Jokaisesta sijoitetusta lapsesta maksetaan keskimäärin yli 12 000 euroa kuukaudessa.
Jotkut järjestöt saavat kymmenkertaisen summan.
Poliitikot - olin itse paikallispoliitikko, joten voin sanoa tämän - ovat tunnustaneet köyhyyden uhkaksi lasten hyvinvoinnille.
Jos köyhyyden oletetaan olevan uhka lapsen hyvinvoinnille, herää luonnollisesti kysymys: miksi vanhemmat eivät saa lasta?
Miksi lastenkodit tai sijaisvanhemmat saavat tätä rahaa?
Lisäksi lasten köyhyys lisääntyy, millä on liittopäivien mukaan "kauaskantoisia seurauksia koko koulutusprosessiin",
perhetuomioistuimiin kohdistuu kohtuuttomia vaatimuksia, seksuaalisen hyväksikäytön tapauksessa ei ole
riittävästi todisteita ja äidit kriminalisoidaan, jos he epäilevät hyväksikäyttöä tai ilmoittavat siitä.
Voin sanoa tämän, koska vuosia sitten kävin läpi yli tuhat perheoikeudellista asiakirjaa ja tutkin
ja arvostelin niin monia asiantuntijalausuntoja.
Seksuaalista hyväksikäyttöä on hyvin vaikea todistaa, jos geneettistä materiaalia tai
massiivisia vammoja ei löydy, se on sanottava heti aluksi.
Jos lapset väittävät näin, äitiä syytetään usein lapsen manipuloinnista.
Sitten sanotaan, että äiti on lapsen etu on vaarassa, ja lapsi tulee väitetyn tekijän luokse - ja voin
itse asiassa vahvistaa tämän lähes kaikissa tapauksissa.
Ja rikoksentekijöiden institutionaalinen suojelu, joka kriminalisoi äidit - kaiken muun lisäksi - hyvin usein äitejä
vastaan nostetaan rikosoikeudenkäynti tai heidät psykiatrisoidaan. Joskus heille annetaan
diagnooseja, jotka eivät pidä paikkaansa lainkaan.
Tämä tarkoittaa, että jokainen, joka puhuu hyväksikäytöstä, on vaarassa menettää oman lapsensa. Tällä
tavoin rikoksentekijöiden suojelemisesta tulee valtion syy.
Kahdeksas: Historialliset rinnastukset - Kotikasvatuksen pimeä puoli. Tapaukset eivät ole ainutlaatuisia.
Kentlerin kokeiluista Haasenburgiin, SOS-lapsikyliin tai pikku Lenaan Wunsiedelista:
Valtion tai kirkon valvomissa laitoksissa on kerta toisensa jälkeen tapahtunut
seksualisoitua väkivaltaa, kidutusta tai kuolemaa.
Nämä asiat on dokumentoitu julkisesti. Voit katsoa niitä myös kotisivuiltamme osoitteesta "Axion Resist" .
Olemme myös järjestäneet useita symposiumeja tästä aiheesta ja nimenneet monia tapauksia ja lähteitä.
Monia uhreja ei koskaan kuultu. Ja ne, jotka nimeävät epäkohtia - voin kertoa teille
siitä pari asiaa - joutuvat usein itse kohteiksi.
Ja yhdeksänneksi ja myös johtopäätös: totuuden hinta.
Tohtori Reiner Fuellmich symboloi niitä, jotka puhuvat epämukavia totuuksia.
Hän halusi valottaa korruptiota, vallan väärinkäyttöä ja vallan väärinkäyttöä. Hänet kriminalisoitiin tästä syystä.
Tohtori Dorothea Thul teki diagnoosin, jota kukaan ei halunnut kuulla, ja menetti vapautensa.
Tämä pätee myös Max Ederiin ja muihin Prinz Reuss -ryhmän jäseniin ja varmasti moniin muihin.
Ja siksi haluaisin lisätä, että listaamme "Axion Resist" -kotisivuillemme lahjoitustilejä yksittäisille
uhreille, jotka ovat pidätettyinä ja jotka tarvitsevat kipeästi tukea - rahaa oikeudelliseen puolustukseensa.
Julkaisemme tämän siksi kotisivuillamme.
Äidit, jotka halusivat suojella lapsiaan, menettivät äänioikeutensa.
Ja apua tarvitsevien lasten auttaminen jätettiin järjestelmän tehtäväksi.
Muistan poliitikon ja Saksan entisen liittokanslerin Olaf Scholzin, joka sanoi vuonna 2002: "Olemme jo voittaneet
ilmaherruuden lasten sänkyjen suhteen." Hän sanoi: "Olemme jo voittaneet ilmaherruuden lasten sänkyjen suhteen."
Tämä tarkoittaa sitä, että valtio on ottanut lapset mukaan.
Heidät indoktrinoidaan - jo päiväkodeissa ja kouluissa - seksuaaliseen ja sopimattomaan seksuaalikasvatukseen.
Meillä oli tämä "alkuperäinen näytelmä", jossa vanhemmat eivät tienneet, että vieraat miehet
tunkeutuivat päiväkoteihin ja ahdistivat lapsia seksuaalisesti.
Oli jopa väärinkäytöksiä jne. Näitä asioita tapahtuu, eikä vanhemmilla ole mitään mahdollisuuksia. Jos he valittavat, he
joutuvat varautumaan siihen, että heidän lapsensa viedään heiltä.
Kaiken tämän keskeinen viesti on: lastensuojelu ei saa olla peittelyä peittelylle.
Ne, jotka paljastavat väärinkäytöksiä, suojelevat lapsia - eivät järjestelmiä.
Ja lasten majoittaminen on käytännössä lupa painaa rahaa. Minun on vain sanottava se tässä yhteydessä.
Ja valaistuminen alkaa siellä, missä hiljaisuudesta tehdään pakollista.
Kiitos. Kiitos.
[Tämä on tehty niin loistavasti näin lyhyessä ajassa, niin tiiviisti!
Haluaisin todella kiittää teitä hyvin, hyvin paljon siitä, että olette puolustaneet lapsia ja olleet niin rohkeita.
Hyvä nainen joutuu jatkuvasti oikeuskäsittelyyn.
Kun puhuimme puhelimessa, hänen oli vielä mentävä oikeuteen täällä ja toiseen oikeudenkäyntiin täällä, "Odota, minun on
vielä ...". Ja sinä iltana hän valmistautui, koska hän oli vielä oikeudessa ja siellä - yksinkertaisesti: Olet sankari!
Kyllä, ja kiitos, että yhdistitte myös nämä pisteet.
Toivotan teille paljon, paljon menestystä ja kiitän teitä tästä panoksesta sydämeni pohjasta.
Kiitos. Kiitos paljon.
Kyllä, hyvät katsojat, olemme nyt kuulleet täyden lastin rikoksia.
Saimme käsityksen siitä, mitä tämä saatanallinen ideologia tarkoittaa, mitä se merkitsee lapsille, mikä on satanismin ydin.
Se on itse asiassa suunnattu heikoimpiamme, lapsiamme vastaan. Se on lähes sietämätöntä.
Toisaalta voit vajota alas ja ajatella: kyllä, mitä voit tehdä täällä?
Tai voimme myös sanoa: Kyllä, kaikki tämä on nyt tullut päivänvaloon, koska olemme yhdistyneet hengessä niin,
ettei se voi enää pysyä piilossa. Ja se on valtava voitto.
Isäni sanoi tämän AZK:n alussa, että joka aamu kello kuusi kukistamme nämä "voittamattomilta
tuntuvat" ihmiset synergisillä julistuksilla.
Näillä luovilla uskon rukouksilla olemme - sanon vain sen - panneet kaiken liikkeelle niin, että nämä
julmuudet tulevat julki ja että tämä peitto, joka on ollut niin paksusti niiden päällä, hajoaa.
Ja myös se, että yhä useammat eloonjääneet uskaltavat todistaa, että todistajat nousevat esiin, että ilmiantajat tulevat yhä
useammin esiin, että asiantuntijat paljastavat, mitä täällä tapahtuu. Ja että he
ottavat vastaan kaiken vainon paljastaakseen sen!
Sillä vain valon kautta näitä pimeitä juonia voidaan rangaista, kun ne paljastuvat maailmanlaajuisesti, kun ne eivät
voi enää pysyä piilossa. Ja me jatkamme sitä, haluan rohkaista teitä tekemään näitä julistuksia joka aamu.
Kutsun teidät kaikki liittymään seuraani, kuten isäni teki tänä aamuna.
Ja sanon vielä kerran: synergististen julistustemme tuloksena yhä useammat eloonjääneet löytävät rohkeutta - tappouhkauksista
huolimatta - kertoa meille kaikille hirviöistä, jotka hallitsevat meitä täällä, kuinka he suojelevat toisiaan
ja vetävät maailman tapahtumien naruista varjoista käsin.
Ja siksi teemme itsestämme yhden kaikessa heikkoudessamme, tänään ja täällä, ja viemme tätä viestiä eteenpäin.
Sanon tämän jokaiselle teistä seitsemästä puhujasta, te olette tehneet erinomaista työtä.
Mutta me saamme tämän viestin julki, koska naamio on pudonnut, ja voimme nyt nähdä, kuka on
kaiken takana ja kuka meitä todella terrorisoi.
Ja me seisomme siinä kaikessa heikkoudessamme ja sanomme: Nyt riittää! Nyt riittää!!!
Nyt haluaisin kutsua lavalle veljeni Eliaksen ja hänen vaimonsa Stefanien.
Elias jatkaa tauon jälkeen seuraavassa lohkossa, jossa tarkastelemme muita alueita ja tunnistamme entistä
enemmän sen voiman, joka meillä on, kun tuomme nämä asiat julki Vetopedian kanssa - jos niistä löytyy valoa.
Mutta nyt luovutan sen sinulle, Stefanie. Hän on kirjoittanut laulun ja kertoo siitä hetken kuluttua.
Saan jopa soittaa täällä vähän panhuilua, mikä tekee minulle hyvää, se auttaa minua rauhoittumaan kaikesta. Selvä.
Olen Stefanie Sasek, Elias Sasekin vaimo.
Meillä on yhdessä neljä pientä ja supersöpöä lasta.
Haluaisin kertoa teille lyhyesti, miten lauluni syntyi: Lois, katsoin dokumenttisi Kla.TV:ssä, kolme "verilahko"-dokumenttiasi.
Ne todella ravistelivat minua ytimiin asti. Se oli yksinkertaisesti kauheaa.
Muutama päivä neljännen lapsemme syntymän jälkeen pyörin sängyssäni enkä saanut näitä kuvia mielestäni.
Minuun iski niin uskomattomasti se, mitä juuri tapahtui, ja se on yksinkertaisesti käsittämätöntä äidille, käsittämättömän pahaa.
Ja sitten sain toivonsäteen tänä vaikeana hetkenä, kun tajusin: Meidän on seisottava tässä heikkoudessamme ja yksinkertaisesti
odotettava, että jotain tulee nyt yllemme, että uusia mekanismeja vapautuu, jotka yksinkertaisesti saavat jotain liikkeelle.
Ja sitten, kuten sanoin, sain kipinän, enkä halua sanoa siitä enempää, koska laitoin sen lauluuni.
On myös todella hienoa, että sinä, Lois, löysit aikaa säestää laulua panhuilulla. Ja on myös erittäin
mukavaa, että kaksi lankoani ja kälyäni ovat myös lavalla. Kyseessä on yhteistuotanto.
Teimme melodian, sanat ja kaiken yhdessä, ja olen iloinen, että voimme nyt esittää tämän kappaleen.
Toivon, että se on sinulle toivonpilkahdus tässä vaikeassa asiassa. Kiitos!
Makaa sylissäni täynnä luottamusta
Vielä aivan liian pieni tämän maailman taakoille
Sulje ovet, pimeyden on odotettava!
Mutta tiedän jo nyt, että näin ei tule aina käymään.
Ja minä kannan sinua yhä sylissäni...
Mutta koko maailma odottaa sinua ulkona...
Kuka suojelee sinua näinä vaikeina aikoina?
Kun tunnet voimattomuutta ja epäoikeudenmukaisuutta
Mutta kuule lapseni Ei vahvuudessa, vaan heikkoudessa Löydätkö tämän ajan avaimen?
Vahvat eivät muuta tätä maailmaa vaan ne, jotka heikkoudessaan lepäävät Luojan käsivarressa .
Vaikka olen seissyt omilla jaloillani jo pitkään tunnen itseni kaltaiseksesi, niin avuttomaksi ja niin pieneksi.
Näen aikamme kärsimyksen ja seison myrskyn keskellä vain luottamuksesta.
Sillä ei vahvuudessa, vaan heikkoudessa Se on valmiina, tämän ajan avain.
Tätä maailmaa eivät muuta vahvat vaan ne, jotka seisovat heikkoudessaan myrskyn silmässä.
Eivätkä kaikki vahvat voi liikuttaa mitään, kun me luottavaisesti lepäämme Luojan käsivarteen.
Kun me lepäämme luottavaisesti Luojan käsivarteen luottaen