Vedno več ljudi trpi za demenco in Alzheimerjevo boleznijo, v Nemčiji jih je približno 1,8
milijona, več kot 10 odstotkov jih ima depresijo.
Vse več je tudi zdravil, oskrbe, stroškov in strahu.
Danes se pogovarjam s specialistom splošne medicine, psihoterapije in naturopatije.
Je predstavnica združenja za zaščito bolnikov "Naravno zdravo za vse" .
Je tudi izvršna direktorica ter soustanoviteljica in predstavnica strokovnega zdravniškega združenja "Hipokratova prisega".
To združenje si je zastavilo cilj obnoviti etiko v medicini.
V mnogih primerih sta lobiranje in finančna usmerjenost ušla izpod nadzora.
Dr. Sonja Reitz pravi, da je to pogosto v škodo pacienta. Dobrodošli v našem studiu.
Da, najlepša hvala za povabilo. Zelo sem vesela, da sem tukaj, in upam, da bom lahko
prispevala nekaj k temi, ki zanima veliko ljudi.
Da. Dr. Reitz, pri zdravljenju vedno govorite o trajnosti.
Kaj menite, da je narobe, na primer v zvezi z demenco?
Da, pravzaprav ste to besedo, osrednjo besedo, že vključili v vprašanje.
Dejstvo je, da zdravstveni sistem trenutno zelo pogosto ni namenjen zdravljenju.
Zato trajnost ni samoumevna v zdravstvenem sektorju.
Da bi oseba ozdravela, morate najprej odstraniti stvari, zaradi katerih je zbolela.
In če to nikogar ne zanima, je seveda jasno, da lahko postane, recimo, kronična bolezen, ki se nenehno slabša, če se ne
sprašujem o vzrokih in ne zdravim vzrokov ali če vzrokov ne razložim ljudem, študentom, na medicinski fakulteti.
Mnogi splošni zdravniki bi danes zanikali, da se seveda sprašujejo o vzrokih.
Ali lahko to podrobneje pojasnite? Zakaj ste prišli do te sodbe?
Da, zagotovo veste, da splošni zdravniki lovijo raven holesterola kot pogost vzrok bolezni,
kot da bi bila tako rekoč sama po sebi zločinec.
Vendar pa obstaja dovolj literature in dokazov, da raven holesterola ni vzrok, temveč kvečjemu simptom
bolezni A ali B in sama po sebi ne bo povzročila bolezni.
Pravi vzroki so drugje in jih pogosto ne prepoznamo.
Če se vrnem k vašemu vprašanju o demenci, da, tudi to je.
Demenca je le simptom, da se nekdo ne more več spominjati, da lahko niha v razpoloženju, česar ne more več
pojasniti ali česar ne morejo pojasniti njegovi svojci.
Tudi za to je lahko veliko vzrokov, tako kot za depresijo.
Vzrokov pa ne iščemo sistematično.
Če vas to ne moti, bi vam rad predstavil nekaj primerov.
Znano je na primer, kar je bilo objavljeno tudi v medicinski reviji, da ima več kot 20 odstotkov
ljudi, starejših od 60 let, motnjo absorpcije B12.
Vendar vitamin B12 ni kar tako, pomemben je za mišljenje, imunski sistem, koncentracijo in tudi za čustveno stanje.
Če zdravniki tega vitamina ne preverjajo med običajnimi presejalnimi pregledi , seveda spregledajo, da ga primanjkuje.
Potem je še cela vrsta zdravil, ki prispevajo k temu, da se B12 ne absorbira, če ga zaužijemo v zadostnih količinah.
Torej imamo še vedno več dejavnikov, ki bi lahko povzročili pomanjkanje B12. Tudi to ni upoštevano.
Zato tvegam Alzheimerjevo bolezen, demenco in mimogrede tudi depresijo, ko gre za pomanjkanje B12.
Da, pravzaprav bi morali reči, da bi morala biti vsaka zdravstvena zavarovalnica v interesu pacienta
najbolj zainteresirana za sistematično preverjanje te ravni B12 od 50. leta starosti naprej.
Če pa raven v krvi ne zadostuje, je treba opraviti teste urina, saj obstajajo parametri, ki to natančneje kažejo.
Poleg tega preprečujejo nastanek kroničnih in resnih bolezni, kot sta anemija in depresija.
Pomanjkanje B12 lahko povzroči tudi hudo depresijo in celo psihotične bolezni.
Mimogrede, precej ljudi, ki se zdaj prehranjujejo vegetarijansko ali vegansko, temu ne posveča dovolj pozornosti.
Zato je veliko ljudi, ki se tega zelo, zelo zavedajo in jemljejo tudi prehranska dopolnila.
Drugi pa menijo, da bi bilo dovolj, če bi jedli le rastline, in da je pomanjkanje B12 neizogibno.
Zato isto, kar sem pravkar povedal, velja tudi za mlajše ljudi, ženske, zlasti nosečnice, ki imajo večje potrebe.
To je le en primer. Obstajajo tudi drugi pogosti vzroki bolezni, ki jih preprosto ne obravnavamo.
Posledica tega je, da je bolezni in kroničnih obolenj vedno več, zdravstveni sistem pa je vedno dražji.
Nič od tega ni v interesu bolnikov. V čigavem interesu pa je?
In seveda je jasno, da ima farmacevtska industrija koristi predvsem od čim večjega
števila dolgotrajno kronično bolnih bolnikov.
In zdaj se sprašujete, ali je res tako?
V kriminalnih srhljivkah je vprašanje vedno naslednje: sledite sledi denarja. Ali je res tako?
In če pogledate podrobneje, lahko vidite, da se zdravniki, zdravniki, študenti sistematično
usposabljajo za razvijanje refleksov v skladu z motom:
Ta simptom tega zdravila, ta simptom tega zdravila.
Vzročno razmišljanje, logično razmišljanje, ki nas ga je naučilo razsvetljenstvo, da se vprašamo o vzrokih in
nato tudi odpravimo vzroke, da bi dosegli trajne in trajnostne učinke, se postopoma izgublja.
Potem pa sledi pranje možganov, ki ga doživlja večina zdravnikov, saj na teden prejmejo štiri ali pet
bleščečih brošur, seveda brezplačno, v katerih jim do konca življenja govorijo, kaj naj mislijo.
Obstajajo torej znaki, da farmacevtska industrija zelo zgodaj vpliva na profesorje, ki od farmacevtske industrije
prejemajo raziskave, financirane s strani tretjih oseb - če želeni rezultati niso doseženi, se študija ne objavi.
Vse te težave so nam znane, zato ostaja pri običajnih osumljencih.
Treba je povedati, da sedanja različica zdravstvenega sistema ne služi predvsem interesom bolnika.
In to je zelo, zelo težak položaj, zelo slab položaj, ki ga moramo nujno spremeniti.
Če so nam pomembne vrednote, če so nam pomembne humanitarne vrednote, moramo vzpostaviti
zdravstveni sistem, ki bo osredotočen na pacienta.
To pa ne bo uspelo, dokler se nosilci odločanja ne bodo zavedali zdravstvenega sistema, njegove vsebine in napak v njem ter
bodo sprejemali zgolj politične ali zgolj finančne odločitve.
Vedno se govori o prihodkih zdravstvene blagajne, povečanju prispevkov in tako naprej.
Vendar pa zvišanje prispevkov ne izboljša medicine.
Vsako zakonodajno obdobje se govori o zmanjšanju stroškov v zdravstvenem sistemu - potem so tu
proračuni, potem so tu pavšali, ki jih prejemajo zdravniki.
Vendar pa lahko to tudi nadzorujete. Ali lahko to podrobneje pojasnite?
Da, žal je tako, imate popolnoma prav.
Zato je v lestvicah honorarjev govorna medicina močno podcenjena.
Vendar pa pogovor o medicini ne pomeni, da vam preprosto povem, kaj morate storiti, temveč
da najprej vprašam, kako je bolezen nastala.
Kaj se je zgodilo? Kaj ste doživeli? Ali je prišlo do pretresov? Ali so bile izvedene operacije?
Ali so na njem brazgotine? Ali so motnje celjenja ran?
Tega se veliko ljudi ne zaveda, na primer, da so brazgotine lahko pomemben vzrok bolezni, ker sekajo meridiane .
V tradicionalni medicini: poti v telesu, po katerih se pretaka življenjska energija (Qi)].
Težava z meridiani je v tem, da se zdravniki tega ne naučijo med študijem.
Zdravniki se med študijem ne učijo sistematično, kateri meridiani v telesu kaj počnejo in kakšne so
posledice, če so prerezani ali energetsko blokirani.
To pomeni, da pomanjkanje znanja na področju celostne medicine vpliva tudi na kakovost medicine.
Zato na primer v Združenju bolnikov in Združenju zdravnikov pozivamo k večjemu vključevanju celostne
medicine, saj lahko znanje o njej prepreči številne bolečine in kronične bolezni, na primer.
Toda splošni zdravnik bo trdil, da meridiani ne obstajajo, ker ni fiziološkega korela .
Zato ni vodila, ki bi to predstavljalo.
Zato danes ne bi želela začeti te razprave. Torej to, kar pravite, ni res.
Če splošni zdravnik pravi, da je tako, to še ne pomeni, da je tako.
Splošne zdravnike med študijem nenehno učijo, da morajo verjeti v homeopatijo, meridiane ali karkoli drugega, kar je nesmisel.
To je preprosto nesmisel. Znanstveno je dokazano, da so visoke potence učinkovite in da zakon podobnosti
deluje, torej da je homeopatija v svojih osnovnih načelih in tudi rezultatih dokazana.
Tako kot pri akupunkturi so tudi pri akupunkturi ruski raziskovalci odkrili, da imajo na primer
akupunkturni meridiani spremenjeno prevodnost.
Vse to je znanstveno dokazano.
Le da se ne znajde v medicinskih študijah.
Z drugimi besedami, medicinske študije niso več znanstvene, niso več zares znanstvene, ampak
so nekakšna "dresura", skoraj bi lahko rekli.
Nočem biti preveč strog, vendar je dejstvo, da se učenci ne naučijo tistega, kar potrebujejo, da bi ohranili zdravje
ljudi ali da bi znali zdraviti bolezni pri njihovem izvoru.
Zato potrebujemo reformo, tudi v medicinskih študijah, ki bo usmerjena v vzroke.
Na začetku smo govorili o trajnosti.
Ali simptomatsko zdravljenje potemtakem ni trajnostno?
Da, zdravljenje simptomov je trajnostno, če ste na primer odpravili vzrok.
To pomeni, da ste imeli nesrečo in da se je nesreča ustavila.
Zdravljenje simptomov, zdravljenje zlomljene kosti, odrgnine kože, česar koli že, je izredno zdravilno in zelo koristno.
Usmerjenost na simptom je pravilna, ko vzrok ne obstaja več.
Toda če imate na primer kronični eksistencialni stres, zaradi katerega vas boli
želodec, in potem vzamete zdravilo za želodec...
Ko ga prenehate jemati, vas spet začnejo boleti želodec, ker vzrok ni izginil, kar je samoumevno.
Če se ne znebite vzrokov, bo simptom ostal.
To seveda ni vedno tako enostavno, kot si predstavljam.
Včasih se pojavijo tudi polifaktorske bolezni, kar pomeni, da so vzroki za nastanek bolezni lahko štirje ali pet hkrati.
Seveda je treba poiskati in zdraviti glavne vzroke.
Poleg tega imate tudi večje učinke na trajnostno dolgoročno zdravljenje.
To lahko rečem na podlagi več kot 30-letnih praktičnih izkušenj.
Osredotočam se na zdravljenje kroničnih bolezni, ki so bile seveda že prej pri Ponciju in Pilatu in so doživele
celoten program konvencionalne medicine, ki jim ni pomagal.
In potem opravim, kaj vem, odstranitev brazgotine in problem je trajno rešen v, recimo, treh četrtinah ure.
Lahko vam dam primer pacientke, ki je prišla z depresijo, motnjami spanja in domnevno
psihonevrozo , pred tem pa je imela dve operaciji pljuč.
Zdravniki tega niso jemali resno in so jih zdravili s psihotropnimi zdravili, jih pošiljali na
psihiatrični oddelek - psihosomatsko kliniko itd.
Ustrezno sem zdravil brazgotine po operaciji pljuč, zdravil sem travmo, ki jo je pacient utrpel, ker ga
zdravniki niso jemali resno - mimogrede, tudi to je travma, ki lahko privede do bolezni.
Zavedati se morate tudi, da. Torej zdravnik nima vedno prav, prav tako ne psihoterapevt.
Da, zato ni nujno, da je depresija posledica nevrotičnega konflikta ali česa podobnega. Lahko ima tudi druge vzroke.
Nato sem, kot sem že povedal, odstranil brazgotine in zdravil travmo.
To je trajalo tri četrt ure in po treh tednih se je vrnila na delo.
In naj bi se predčasno upokojila. Tako slabo je bilo stanje.
Zato sem želela povedati, da ima celostna medicina veliko rešitev.
Zdravstveni sistem kot celota pa bi postal veliko, veliko bolj učinkovit in tudi cenejši, če bi se
sistematično uporabljal na način, ki je usmerjen v vzroke.
Torej ne gre le za celostno medicino zaradi celostne medicine.
Namesto tega celostna medicina išče številne vzroke bolezni. Poišče zastrupitev s težkimi kovinami in sklepa.
In koliko ljudi je izgubilo srčno aritmijo, ker so odpravili težke kovine?
Koliko ljudi lahko nenadoma zanosi, če so bili prej neplodni?
Ker odstranjujejo težke kovine. To je le nekaj primerov.
Elektrosmog je druga tema - tudi ta se danes jemlje premalo resno.
Obstajajo pa tudi študije, ki kažejo, da se povečuje število možganskih tumorjev, nagnjenost k razvoju
raka ali težave s koncentracijo pri otrocih in da je to odvisno od uporabe mobilnih telefonov.
Želel sem samo povedati, da je primerov veliko, veliko.
Kateri so še drugi pomembni vzroki bolezni, ki jih pogosto spregledamo? Motnje, povezane s travmami.
Zelo pomembno je, da ljudje ne vedo, da telo ob anesteziji na primer še vedno čuti bolečino, le da je ne zaznava.
Da, včasih pa anestezija ni dovolj globoka in se lahko razvijejo posledice travme, ki lahko privedejo
tudi do kroničnih bolezni, tako duševnih kot telesnih.
Vse to lahko naučimo ljudi, recimo študente.
Ne potrebujem veliko časa, da preprosto rečem, da lahko ugotovite to in ono, samo anamnezo morate opraviti .
In če se vrnemo k vašemu vprašanju: če sistem pristojbin zdravnikom preprečuje, da bi sploh naredili anamnezo, in
če ta študijski program zdravniškega študija zdravnikom preprečuje, da bi spoznali vzroke, potem da, ni trajnosti.
Zato pravim, da imamo ogromen, ogromen potencial za prihranke, ki gredo v milijarde, če bi vzroke vključili v medicinske
študije in zdravljenje v zdravniške prakse, pri čemer je celostna medicina del tega, brez nje to ni mogoče.
Vendar je to že samo po sebi dobra novica, da bi se stroški lahko res zmanjšali, bolniki pa bi lahko dobili dodatne ugodnosti.
Vrnili se bomo k psihosomatski medicini.
To je v bistvu zadnja karta, ki jo zdravnik potegne, če vsa njegova diagnostika in konvencionalno medicinsko
znanje ne delujejo, potem gre za psihosomatski primer.
Da, že veste, da se pogovarjate s specialistom psihosomatske, psihoterapevtske medicine.
Dobro, zato imate še enkrat prav, da ste s prstom segli v rano.
Psihoterapevti, bodisi psihologi bodisi psihoterapevti, se dejansko naučijo, da morajo v
primeru depresivnega sindroma poiskati konflikte.
Pozabili ste ali pa vam niso povedali, da so vzroki pogosto fizične narave.
In to ni samo hipertiroidizem, to je tisto, kar ve splošni zdravnik, kar enkrat tudi preveri.
Pomanjkanje B12, pomanjkanje folne kisline , pomanjkanje B6, posttravmatska stresna motnja, zastrupitev s težkimi kovinami.
V svoji praksi imam veliko bolnikov, pri katerih se je zaradi zastrupitve z živim srebrom razvila obsesivno-kompulzivna
motnja ali zaradi zastrupitve z živim srebrom epilepsija.
Vse to pa je mogoče zdraviti in tudi trajno kronično zdraviti, tj. ozdraviti, z razstrupljanjem.
To so torej pomembne točke, kjer pravim, da medicina gleda stran, stran, stran, stran, stran, stran...
Tudi na drugih mestih gleda v drugo smer.
Vendar pa gre za povsem drugačne ravni, na primer za temo zaznavanja zunaj telesa.
Da, to morda nekoliko presega okvir tega prispevka, vendar bi se ga rad na kratko dotaknil.
Nekaterih pojavov, ki jih je doživelo na tisoče ljudi, medicina preprosto ne zna razložiti, in
ker jih ne zna razložiti, jih preprosto ignorira.
Ljudje gledajo stran, kot da ne obstaja.
Kot da bi bili v srednjem veku in ne bi imeli razsvetljenstva in ne bi bilo pravega poziva k razjasnitvi protislovij sedanjega
doktrinarnega sistema, sedanjih hipotez in k razširitvi hipotez .
To je v medicini nujno potrebno in zapoznelo.
To se dotika tudi teme darovanja organov, odvzema organov, ugotavljanja smrti itd.
Zato je to še en okvir, v katerem pravim, da potrebujemo reformo 2.0 v medicini, da bodo pacienti v boljšem položaju.
Potrebujemo ljudi, ki se bodo vključili in opozorili na to, saj politiki ne prisluhnejo
zahtevam bolnikov, če jih postavi posameznik.
Da, če jih pokličete in rečete: "Nekaj vem, ali ne želite prihraniti tri milijarde evrov na leto?
Potem pa vseeno posluša, ker mu je to rekel nekdo drug: Ne delajmo tega, ne delajmo tega.
Če pa morda milijon bolnikov vdre v poštni nabiralnik politikov ali če parlamentarna skupina ali skupina kot celota
istočasno spregovori in izrazi zaskrbljenost, potem ima veliko več možnosti, da bo slišana, saj se potem zaveš:
Na naslednjih volitvah bi lahko bilo tesno.
Ali res želimo tem ljudem jasno pokazati, da jih bomo še naprej ignorirali, ali pa jih želimo jemati resno?
Zato pravim, da se morajo ljudje organizirati, združiti in izraziti svoj glas.
Preden nadaljujemo. Omenili ste stranke.
Kako to? Na trgu je zdaj kar nekaj novih strank, če želite. Ali imajo to na svojem radarju?
Zato menim, da imajo nove stranke na tem področju še vedno premalo strokovnega znanja.
Ne želim reči, da je pomanjkanje volje, ne bi želel, da se zdaj tako izrazim.
Zagotovo obstajajo pristopi, za katere pravim, da želijo resneje upoštevati interese državljanov.
Vendar še vedno primanjkuje strokovnega znanja za dejansko vključitev tega znanja iz celostne medicine, ki
dejansko izboljšuje medicino na način, usmerjen v vzroke.
Kajti, še enkrat, osrednja misel: ni zdravila, če vzrok ostaja.
Ni trajno zdravljenje, ni mogoče.
Zato moramo zdravstveni sistem prestrukturirati na način, ki bo usmerjen v vzroke.
To velja tudi za znanost, kjer imamo prav tako ustrezne napake.
In kodo ICD .
Veste, da je zdravnikova oznaka diagnoze usmerjena izključno v simptome.
Piše samo "gastritis" - ne piše "gastritis zaradi eksistencialne tesnobe" ali kaj podobnega. Da, torej ni povezano.
In v zvezi s tem se pri raziskavah, ki se izvajajo, pogosto naredi napaka, da se ne razlikuje med
vzroki in se nato ne ugotovi, kaj ustreza temu vzroku.
Takrat najdete le nekaj, kar se ujema z vsem hkrati.
In to je običajno najbolj strupeno.
In potem imam spet težave s stranskimi učinki in posledično škodo.
Torej pravite, da gre za sistematično napako, ki je prisotna v medicini?
Da, vsaj eden. Torej, če vzamemo usmeritev vzroka sistematične napake, imamo eno.
Naslednja se imenuje slabo upravljanje zdravstvenega sistema.
Z drugimi besedami, slabo finančno upravljanje, zaradi katerega vse to ni plačano.
Kar pomaga, kar resnično zdravi, ni plačljivo.
Vse, kar ima malo stranskih učinkov, je marginalizirano.
Zmanjša se število neželenih učinkov.
Še vedno je dovoljeno, da imajo glavni zdravniki sklenjene pogodbe o nagrajevanju - z drugimi besedami, za
posebej draga zdravljenja dobijo dodatno plačilo, medtem ko za cenejša zdravljenja ne dobijo plačila.
Tako obstaja več sistematičnih napak, zaradi katerih bolniki ne dobijo tistega, kar je zanje resnično dobro.
Zato na temo zdravniškega združenja, obnovitev etike v medicini:
Pri tem bi moral bolnik dobiti tisto, kar je zanj najboljše, in sicer z vsem znanjem, ki ga ima zdravnik.
Pa ne zato, ker v zameno dobi več ali manj denarja.
Zato je treba zahtevati, da se vse zdravstvene storitve plačujejo enako. Ne glede na način.
Zdravnik se mora odločiti, katero metodo bo uporabil.
Da bi se lahko odločil, mora biti usposobljen za vse metode. In ne le v treh od petih ali šestih.
Zato resnično potrebujemo reformo 2.0 v sistemu zdravstvenega varstva, da bo ta cenejši, bolj trajnosten, bolj osredotočen
na pacienta in - tu je še en zelo pomemben stavek: varnejši.
Da, varnost je pomembno vprašanje. Kje je po vašem mnenju treba nadoknaditi zaostanek?
Da, to je zdaj zelo pomembna tema, saj je treba na več področjih nadoknaditi zaostanek.
Zato je povsem uradno, da je v Nemčiji operiranih veliko več ljudi kot v dobro industrializiranih sosednjih državah.
To pomeni, da je indikacija za operacijo tu očitno nekoliko bolj velikodušna.
Vprašanje je, da ima vsaka operacija tveganja in stranske učinke - obstajajo okužbe, smrti
zaradi anestezije, stranskih učinkov operacije itd.
To je tema, o kateri se veliko razpravlja tudi v medicinski stroki.
Druge teme pa so morda še pomembnejše.
In to je tema nemesis medicine .
To je bilo objavljeno že v sedemdesetih letih prejšnjega stoletja , ali medicina na
številnih področjih naredi več škode kot koristi.
In če zdaj preidem na stranske učinke zdravil, obstajajo številke, ki jih je v Nemčiji določil profesor Schönhofer v
Bremnu, pa tudi v ZDA, da v Nemčiji vsako leto umre približno 50.000 ljudi zaradi stranskih učinkov zdravil,
ki so jih jemali pravilno - torej ne predozirano ali s samomorilskim namenom ali kaj podobnega.
To je bilo, preden smo imeli korono, preden smo se cepili proti modrini.
To je bilo že zelo, zelo veliko vprašanje, saj so ljudje - zaradi stranskih učinkov zdravil
je bilo v bolnišnice sprejetih 200.000 bolnikov.
To pomeni, da mora biti zelo pomembno zmanjšati število zdravil, ki imajo veliko stranskih učinkov, in jih nadomestiti z
drugimi zdravili ali snovmi, ki prav tako delujejo zdravilno, lajšajo simptome in imajo manj stranskih učinkov.
To me vrača k temi celostne medicine.
Rastline so pogosto veliko varnejše od mnogih drugih stvari.
Seveda potrebujem konvencionalno medicino, nikoli je ne bi želel odpraviti.
Zato smo zelo, zelo hvaležni za delovanje intenzivne medicine, travmatološke kirurgije itd.
Vendar pa je treba na številnih področjih nadoknaditi zaostanek, da bi alternativna zdravila z nizkimi stranskimi učinki postala
vidna in da bi jih uvrstili v prvo linijo predpisovanja zdravil.
Zato v združenju bolnikov zahtevamo, da se vedno najprej uporabi zdravilo z najmanj stranskimi
učinki, ki je enako, če temu tako rečem, učinkovito.
Torej ne sme biti tako, da eno stvar plača sklad, stvar, ki povzroča škodo, in stvar, ki je
tako rekoč varnejša, pa morate plačati sami.
To je drugorazredna in tretjerazredna medicina, ki je neetična in zaradi katere so ljudje, ki imajo manj
denarja, po nepotrebnem žrtve vseh stranskih učinkov. To so stvari, ki jih je treba ustaviti.
In kdor se potem norčuje iz homeopatije ali zeliščarstva, preprosto ne ve, kaj ta medicina zmore.
Da, to je nekaj, za kar pravim, da moramo nadoknaditi zamujeno.
Pri cepljenju imamo zelo veliko težavo.
Novejša ameriška študija, ki jo je zdaj objavila fundacija Henry Ford, kaže, da je 57 odstotkov cepljenih
otrok, ki imajo v ZDA zelo širok program cepljenja, do desetega leta starosti kronično bolnih.
Pri 17 odstotkih necepljenih otrok se do desetega leta starosti razvijejo kronične bolezni.
Če povemo naravnost, 40 odstotkov otrok kronično zboli, ker so cepljeni.
Seveda se pod ta stavek ne morem podpisati z znanstvenim razmišljanjem, saj je zagotovo nekaj spremljajočih dejavnikov.
Toda veliko število, veliko število, 30, 35 odstotkov, lahko z veliko gotovostjo rečemo, da
zbolijo le zato, ker so bili večkrat cepljeni.
Študij o učinkih kombiniranega cepljenja ni.
Raziskav sploh ni. Pravih placebo analiz ni.
Z drugimi besedami, spet vidimo sled denarja. Zakaj niso bili izdelani?
To pomeni, da se otrokom dajejo snovi brez placebom nadzorovane študije.
Menim, da je to kaznivo, tako kot mi v Združenju za zaščito pacientov in Zdravniškem združenju.
Stvari je treba natančno preučiti in analizirati na podlagi dokazov .
Pri cepljenju s Covid-19 je treba povedati, da imamo na začetku novo tehnologijo cepljenja z RNK, pri kateri se,
recimo, proizvajajo majhne naprave, ki proizvajajo beljakovine, ki so lahko zelo škodljive za telo.
In ti mali stroji so bili preneseni v vse telesne celice prek embalaže, lipidnih nanodelcev .
Kot razkrivajo študije in raziskave, imajo učinek tudi mesece in leta pozneje.
Z drugimi besedami, ljudem so vcepili časovne bombe in jih prepričali, da gre za cepljenje.
Učinkovitost in varnost tega cepljenja nista bili nikoli dokazani.
Prav tako nikoli ni ščitila pred okužbami. Prav tako ni bila nikoli predmet raziskav.
To je postalo velik zdravstveni problem, zato pozivamo k preklicu vseh dovoljenj za te snovi, dokler se vse ne razjasni.
Zaradi stranskih učinkov namreč še vedno umira več ljudi, čeprav je bilo cepljenje opravljeno pred dvema ali tremi leti.
To je mogoče ugotoviti na podlagi krvnih preiskav, tkivnih preiskav, žilnih preiskav - na primer, če
opravite obdukcijo, bolniki z možgansko kapjo, ki imajo trombe , vsebujejo te beljakovine spike .
Glede na to, kar so nam povedali, naj bi jih po 14 dneh ne bilo več.
Po dveh letih in pol so še vedno tam. To se pojavlja pri tumorjih.
Zato je treba tudi vse to natančno preučiti.
Zato je potreben odpoklic licence.
V primeru cepljenja otrok je treba vsa priporočila zaenkrat dejansko odložiti, tako da gre sprva le za
priporočilo zdravnika in, ne vem, morda tudi po presoji staršev, dokler se ne potrdijo študijske razmere.
Izvajati morate čiste študije.
To pomeni, da ne moremo več dovoliti, da proizvajalec nekaj trdi in predstavi študijo, ki je
nihče ne preveri. Trenutno jih ne preverjamo.
Imamo organ za varnost zdravil, Inštitut Paula Ehrlicha, za cepivo Covid-19, ki je slepo sprejel podatke proizvajalca
in ni izvedel nadzora serij ter ni preveril številnih stvari.
Pri otroškem cepljenju se o stvareh poroča, ne preverja pa se jih.
Pravim, da moramo na področju varnosti zdravil še marsikaj postoriti.
Da bi to dosegli, moramo v vse višje zdravstvene organe imenovati neodvisne strokovnjake.
Z drugimi besedami, vse nosilce odločanja, ki so bili v zadnjih nekaj letih dejavni v teh
organih, bi bilo treba na tej točki dejansko razrešiti.
Ker je mogoče dokazati, da vsak posameznik ni ravnal znanstveno in v interesu prebivalstva.
Na tej točki je treba oblikovati neodvisno skupino strokovnjakov, ki lahko večkrat in neodvisno pregleda študije.
In seveda ni sprejemljivo, da lobisti prihajajo in odhajajo po hodnikih ministrstva za zdravje in narekujejo zakone.
Tudi na tem področju potrebujemo neodvisne politike, ki bodo to storili.
Zato je morda treba iz tega strankarskega sistema odstraniti politike, zdravstvene politike iz strankarskega
sistema in jih nadomestiti s strokovnjaki, ki so pluralni.
Z drugimi besedami, kjer se združuje strokovno znanje in izkušnje z različnih področij.
Končnega dizajna za to ne morem prikazati tukaj in zdaj.
Vidim le, da imamo slabo upravljanje na več ravneh, vpliv lobistov na samem vrhu politike.
Politika določa, kaj morajo višji zdravstveni organi, STIKO, PEI in RKI, tako rekoč povedati zunanjemu svetu.
To ni znanost. To ogroža bolnike.
To pa, kot pravijo, ni dobro za demokracijo.
V ospredju bi moral biti interes bolnikov, izobraževanje in znanje, na dokazih temelječa medicina.
Imam še eno vprašanje. Kaj pomeni "na dokazih temelječe"?
Da, na dokazih temelječe metode je mogoče razlagati na več načinov.
Menimo, da je upravičeno govoriti o dokazih le, če se upoštevajo tudi izkušnje posameznega pacienta.
Na dokazih temelječe ukrepanje v osnovi pomeni, da je treba pretehtati koristi in škodo.
Tako boste morali na koncu plačati dodaten račun.
Zato imajo vse stvari tudi stranske učinke in nevarnosti.
Vendar pa mora obstajati jasen plus, da je nekaj upravičeno, moralno upravičeno, etično upravičeno.
To tehtanje pa mora biti mogoče individualno.
Med njimi je na primer David Sackett, eden od soustanoviteljev na dokazih temelječe medicine.
Jasno je na primer navedel, da obstajajo dokazi iz študij.
Govoril sem že o težavi, da je študije mogoče tudi manipulirati in ponarejati.
Čeprav so dokazi iz študije pomembni, niso edini odločilni dejavnik.
Poleg tega so statistična povprečja pogosto edina prava pot.
Če je statistično povprečje, da je nekdo visok 1,70 metra, statistični moški pa je visok
1,90 metra, se preprosto ne boste vklopili.
To velja tudi za številne bolezni, pri katerih rezultati študij ne odražajo dejanskega stanja.
Zato je pomembno, da je na voljo tudi individualna raven izkušenj, da se upoštevajo tudi
bolnikove želje, predvsem želje in vrednote.
Ena oseba še vedno želi, da se nekaj zdravi, druga pa tega ne želi več.
In da je vključeno tudi strokovno znanje zdravnika.
Ima dolgoletne strokovne izkušnje z zdravili A, B, C, D, E in tudi s tem bolnikom.
In če bo o tem zdaj izrazil svoje mnenje, ga ne smemo zbrisati z mize.
Samo zato, ker nekje obstaja študija z neko srednjo vrednostjo.
Vendar pa pogosto ni jasno, ali so bili v študiji dejansko ustrezno randomizirani vzroki, ki so prisotni pri tem bolniku .
Kot sem že dejal, imamo na znanstveni ravni sistematično pomanjkljivost, saj različni
vzroki bolezni niso ustrezno randomizirani.
Randomizirana pomeni, da preučujem različne raziskovalne skupine.
Nekateri imajo zdaj tako rekoč veliko brazgotin, drugi pa jih sploh nimajo.
da je vključena tema brazgotin in onesnaževanja okolja.
Ena oseba je na primer zastrupljena z živim srebrom in ima visoke vrednosti , druga ima alergije, tretja pa nič od tega.
Da bi videli, da je treba na to gledati diferencirano: Kako se različne kohortne
skupine odzivajo na določene ukrepe zdravljenja?
Na dokazih temelječ pristop je torej treba obravnavati v treh smereh.
Dokaze iz študije je treba dodatno preučiti, saj so v njih precejšnje pomanjkljivosti.
To je tudi uradno znano in je bilo že predmet večjih znanstvenih konferenc.
da imajo številne študije metodološke pomanjkljivosti in da je prišlo tudi do očitne
manipulacije - tj. ponarejanja, poskusa ponarejanja.
In to se potem prodaja kot znanost.
To bolnike izpostavlja napačnemu pojmovanju znanosti ali napačni znanosti.
To pomeni, da znanost ni več naš prijatelj in pomočnik, temveč nevarnost, s katero se soočamo.
Zato potrebujemo reformo 2.0, ponavljam, zlasti na področju medicine, da bi zagotovili in
vzpostavili varnost za ljudi in najboljšo možno kakovost.
Ne glede na dobičkonosne interese nekaterih akterjev v zdravstvenem sektorju.
Toda to bi tudi zmanjšalo stroške za gospodarstvo, kar bi bil prav tako zaželen stranski učinek.
To lahko domnevate.
Zdaj imamo problem, da se močni neradi odpovedujejo svoji moči, da je malo verjetno, da bi to storili prostovoljno.
In če pravijo, da tudi nove stranke tega nimajo v svojem programu, od njih ni mogoče pričakovati izboljšanja.
Kakšen je vaš pristop? Kako lahko kot prebivalci vplivamo na to?
Zato tega ne bi slikala tako črno. Ne vemo.
Do zdaj sem zaznala le to, da ne dobivajo dovolj nasvetov v množini.
Zato se mi zdi, da še vedno hodijo samo k zdravstvenim zavarovalnicam ali farmacevtskim podjetjem, kjer
jim nekaj povedo, niso pa zares slišali glasu bolnikov.
Če se torej sliši glas bolnikov, verjamem, da se bodo različne strani zelo dobro odprle.
Zato se morajo bolniki sami organizirati.
Zato obstaja spletno mesto združenja za zaščito bolnikov z imenom "Natürlich gesund werden für alle
e.V." (www.natuerlichgesundwerdenfueralle.org). Letna članarina znaša 30 evrov.
Seveda bi bili veseli, če bi veliko ljudi, ki nas danes poslušajo, reklo, v redu, to
podpiramo. To je kot nekakšen sindikat bolnikov.
Zato neposredne koristi od tega ni, vendar se lahko pojavijo, če jih je veliko in podobno.
Lahko pa združimo svoje glasove in skupaj ukrepamo.
To pomeni, da lahko vsi hkrati napišemo elektronsko sporočilo, pismo ali voščilnico, če želimo nekaj spremeniti.
In to naredi vtis. Tako je tudi ženskam uspelo doseči, da so enake pravice zapisane v nemški ustavi.
To je bila kampanja z razglednicami. Dobro, štele so množice.
Govorili ste o združenju za zaščito pacientov, v katerega se lahko registrirate.
Ali lahko ta namen podprete še kako drugače?
Da, tako je z Združenjem za zaščito pacientov.
Kot sem že omenil, lahko postanete član za 30 evrov na leto. To si lahko privošči vsak.
Druga stvar pa je, da imamo v Združenju zdravnikov za hipokratično prisego na naši spletni
strani gumb z naslovom "Pridružite se akcijam".
Prijavite se lahko tudi na obveščanje, ko na primer organiziramo kampanje za
izboljšanje ene ali druge teme v zdravstvenem sistemu.
Obstaja tudi možnost - to sem na kratko pokazal tukaj, morda ga lahko držim tako - da smo pripravili seznam podpisov.
Če se torej doma srečujete s prijatelji in se pogovarjate o zdravju in o tem, kako slabo je vse skupaj ali
kaj ne deluje, jim lahko predložite ta seznam podpisov [seznam je na voljo na Kla.TV pod programom!
Nato boste obveščeni tudi, ko bo izvedena še ena akcija, s katero se bo ena ali dve točki obravnavalo naprej.
To pomeni, da ste lahko preprosto obveščeni.
To je izjava o soglasju, da lahko uporabljamo e-poštni naslov.
Da, najlepša hvala.
Z veseljem.
Dr. Sonja Reitz, zahvaljujem se vam za ta intervju in vam želim vse dobro ter se vidimo naslednjič.
Hvala lepa.