Du ligger i mine arme fuld af tillid.
Stadig alt for lille til denne verdens byrder.
Luk dørene, mørket må vente.
Men jeg ved allerede, at det ikke altid vil være sådan her.
Og jeg bærer dig stadig i mine arme.
Men hele verden venter på dig udenfor.
Hvem vil beskytte dig i disse forvirrede tider.
Når du føler afmagt og uretfærdighed.
Men hør på mit barn:.
Ikke i styrke, men i svaghed.
Find nøglen til denne tid.
Denne verden ændres ikke af de stærke.
Men de, der hviler i svaghed i Skaberens arm.
Selv om jeg har stået på egne ben i lang tid.
Jeg føler mig som dig, så hjælpeløs og så lille.
Jeg ser vor tids lidelser og står.
Kun af tillid midt i stormen.
For ikke i styrke, men i svaghed.
Er den klar, nøglen til denne tid.
Denne verden ændres ikke af de stærke.
Men de, der står svagt i stormens øje.
Og alle de stærke kan ikke flytte noget.
Når vi tillidsfuldt hviler i Skaberens arm